■S4 



(cai'do), udspringer fra Metameren ; de ere altsaa kun de ydre Led (svarende til Foden?) 

 af l-lxponenten. Hos Dii)tererne derimod udgaaer Palpen umiddelbart fra Metameren, 

 og uagtet der viytnok var Intet i Veien for ved tiere- eller mangeleddede Palper at 

 betragte de første af Palpens Led som omdannet Hængsel og Stamme, og altsaa 

 Palpens ydre Led som iKuuologe med Kjæbepalperne , saa bliver der jo intet Led til- 

 overs til at tyde som Kjæbepalpe, hvis Palpen kun Ijestaaer af to, endsige af eet Led, 

 hvilket sidste dog er Hovedreglen hos Diptererne. Jeg foretrækker derfor at betragte 

 Dip ter em es Palpe som homolog med den hele Kjæbe hos andre In. 

 sekter, kun at denne her som oftest er uleddet og ikke falder i forskjellige Partier • 

 alene hos Simulium, Tipula og Limnobia har jeg i det af mig ovenfor omtalte Ved- 

 hæng ved Palpernes Rod troet at flnde Antydning af den hos de andre Insekter gjen- 

 nemførte Arbeidsdeling af anden Metamers Exponenter. 



Pleu ralprocesserne eller Klingerne, cultelU — mandibidæ autt. * ) ere Pro- 

 cesser af anden Metamers Pleuræ paa samme Maade, som Scalpellerne ere det af 

 Bugskinnen eller Bugsiden, kun at de oftest overgaae disse i Udvikling og Kraft 

 (Simulium, Tab. I. f. 23. e; Tabanus, Tab. III. f 3. dd; etc). Der lindes altsaa ligesaa 

 lidt her som ved Scalpellerne nogen Tilledning til Metameren, ikke engang nogen Søm, 

 men BevægeUgheden af Klingerne beroer paa Bøieligheden af selve den Deel af Pleuræ, 

 hvorfra de udgaae; men for at bøde Pleuræ og udføi'e Bevægelsen med tilbørlig Kraft, 

 udkræves svære Muskler, som anbringes paa korte, tapforraige, ind i Hovedet gaaende 

 Processer (Tabanus, Tab. III. f 9—10). Disse tapformige Processer kunne let faae 

 Udseende af Mandibelledtappe hos andre Insekter, men de gaae frit ind i Hovedet, 

 articulere ikke med nogen Ledgrube og bære Klingernes forskjellige Muskler. 



Forekomsten af Klinger er temmelig begrændset hos Diptererne, og saa vidt 

 man veed, indskrænket til Hunnerne-) af forskjellige blodsugende Former (Cule.x, 

 Simuhum, Tabanider). Simuliums og Tabanidernes Hunner skjære ved Hjælp af Klin- 

 gerne Saar i Pattedyrenes Overhud, saa at Blodet flyder deraf, og gjennem det frem- 

 bragte Hul stikkes Spidsen af Overlæbe og Hypopharynx samlet ned, hvorpaa Op- 

 pumpningen af Blodet begynder ; Hannen , som mangler Klingerne , kan altsaa ikke 

 komme til at suge eller pumpe Blod i sig. Culex Hmmens Klinger derimod ere særdeles 

 lange, men meget tynde, afrundede i Spidsen og uvæbnede; som Vaaben eller Stikke- 



') Det er Kirby og Spence, som kalder dem cultelli; Latreille benævner dem soies du 

 deuxieme rang, og Meigen (1. c. p. XXX) skjelner ikke mellem „Maxiller" og „Mandibler", 

 men taler om fire „Kinnbakken" (Mandibiila^i. 



^) Meigen er for Tabanidernes Vedkommende og Curti.s for Culex de Første, som have gjort 

 opmærksom paa Indskrænkningen af Klingernes Forekomst alene til Hunnerne. 



