37 



forlænge sig heelt ud til Spidsen af Overlæben , f. 4. a a, 8om hos Hunnen løber ud i 

 en skarp Spids, f. '>, medens den hos Hannen fortil er dybt indbugtet, f. 4. 



njfpopharynæ , f. 1. i; 2. 1; 6, er ho S Hunnen fri, meget lang og tynd, i 

 Spidsen, f. 6, dybt trespaltet. I dens bageste Deel gjennerabores den af Spyttegangen, 

 som kort i Forveien har dannet en stor Beholder eller Laas, f. 2. o., fra hvis øverste Side 

 en svær Muskel, f. 2. p, sees at gaae til Undersiden af Svælget. Hos Hannen 

 rager Hypopharynx ikke frem, men er ganske kort og afrundet fortil, og Spyttegangen, 

 f. 12. h; 16. e, gjennemløber hele Skeden langs Undersiden af dens Biuid, indtil den 

 munder ud i Tungen, f. 12. m; 18. a. 



Snabelen, prohosris, f. 1. k; 2. m; 11 — 12; 14. a; Iti. d, dannes hovedsagelig 

 af den meget forlængede Grunddeel, første Metamers Bugskinne, fortil, og bagtil af 

 Bindehuden mellem føi-ste og anden Metamer, men paa Grund af den altid udstrakte 

 frie Stilling, skiller Bindehuden sig i Bygning og Beklædning ikke meget fra de to 

 Metamerer, saaledes at, medens det hos Hunnen er let nok at træffe Grændsen mel- 

 lem anden Metamers Bugside, f 14. d, og Bindehudens og derved ogsaa Snabelens 

 Begyndelse, a, men vanskeligt at sige, hvor Bindehuden hører op og Grunddelen tager 

 fat, saa er det hos Hannen umuligt at finde nogen Grændse mellem anden Metamers 

 Bugside og Bindehudens og dermed Snabelens Begyndelse, men derimod noget lettere 

 at angive, hvor Bindehuden afløses af Granddelen ; og med 8vag Forstøi-relse seer man 

 ofte denne Grændse betegnet ved en utydelig Hudsøm, i en Afstand fra Læberne af 

 omtrent Snabelens to Femtedele; i denne Hudsøm er det ogsaa, at det Knæk finder 

 Sted, hvorved Snabelen foldes sammen, og Overlæben gives Leilighed til fri af Snabelen 

 at trænge dybere ned i Saaret; Læbernes musculi adductores gaae ogsaa til Enden af 

 Grunddelen og give ved gjemiemfaldende Lys denne en lidt mørkere Farve end 

 Snabelens bageste Deel. Grunddelen ender fortil med et Par korte Ledtappe, f. 12. bb. 

 Snabelen er saa lav, og dens enkelte Elementer, Grunddeel og Bindehud, træde 

 saa svagt frem, at der heller ikke bliver Anledning til at adskille nogen egentlig Skede ; 

 Bindehud og Grunddeel kunne siges selv at agere Skede. — Tungen, ligula, f 11. e; 

 12. m; 13? er lille, spydformig, og skjules i Hvile aldeles af Læberne; hos Hannen 

 aabner Spyttegangen sig i den, f. 13. a. — Læberne, labella, f. 1. 1; 11 — 12, ere korte, 

 tæt sluttede, af meget ringe Størrelse i Forhold til den øvrige Snabel ; de ere deelte i 

 to Dele eller Led, af hvilke det inderste, f 11. c c; 12. i i, er betydeligt større end det 

 yderste, f. 11. d d : 12. k k : i Bindehuden til Grunddelen findes et Par tynde, smalle, meget 

 spidst udtrukne Ghitinplader, f. 11. bb; 12. cc, indleirede. Læbernes Støtteapparat 

 er kun svagt udviklet, idet der aldeles ikke findes Støttegrene og kmi svage Spor 

 til Læbestøtter, f. 12. 11; derimod ere Dreielister (?), f. 12. dd, og Svinglister (?), 

 f. 12. ee, tydelige, omend kun smaa. 



