idet han afbilder de 6 Børster*) i Skeden eller Snabelen, har han kun det Uheld at 

 tildele Hannen og ikke Hunnen dette saa sammensatte Redskab. I det Hele taget 

 indlod Swammerdam sig dog ikke meget paa Fremstilling af Insekternes Mund. 



REAUMUR giver i sine berømte Mémoires pour servir å l'histoire des insectes, 

 1734—42, en stor Mængde stærkt forstørrede Afbildninger af Insekternes Mmid, hvoraf 

 vi endnu, uagtet de maae siges at være temmelig raat udførte, kunne øse Kundskab 

 og Belæring; men desværre savne vi i høi Grad Sammenligning og Jævnførelse af de 

 enkelte Munddele, ligesom ogsaa Årterne, hvorfra Munddelene ere hentede, ofte kunne 

 være vanskehge at tyde. 



J. C. Fabricius, som var vakt ved den Betydning, som Mundbygningen havde 

 faaet for Hvirveldyrenes System, studerede meget ivrigt Munden hos Insekterne, og 

 som Udbytte heraf opførte han et til Ordener og Familier (hans Genus svarer vel 

 nærmest til vort Begreb Familie eller Slægtsgruppe) gjennemført System af Leddyr, 

 udelukkende bygget paa disse Munddele. Dog Fabricius var ikke nogen „Skildrer", 

 og uagtet hans System hvilei' paa Mundbygningen, har han ikke givet en eneste Af- 

 bildning af Insektmunddele. I hans Philosophia entomologica (1778) 3. Stykke, In- 

 strumenta cibaria (p. 37), gives en kortfattet Udsigt over Leddyrenes Munddele, disses 

 Tal, Beskaffenhed, Leie og Form, og han opregner her 10 forskjellige „Partes oris" 

 nemlig: Palpi. — Clypeus (hans senere og Nutidens Labrum). — Mandibula. — Max- 

 illa. — Galea. — Labium (hos Coleoptererne). — Lingua (hos Lepidopterne). — Rostrum 

 (hos Hemiptererne). — Proboscis (hos Musca). — Haustellum (hos Henops, Conops, 

 Tipula). Hvor lidt der her er Tale om sammenlignende Anatomi eller Morphologi, 

 vil strax kunne sees deraf, at Palpi og Galea ere adskilte fra Maxilla, og Proboscis 

 fra Haustellum. Derimod kunde det jo ikke paa hans Tid forlanges, at Lingua skulde 

 være henført til Maxilla, og Labium og Rostrum være forenet med eller ialtfald 

 sammenlignet med Proboscis og Haustellum. 



De Geer sluttede sig nøie til Reaumur, og i hans Mémoures pom' servir a 

 l'histoire des insectes, 1752—78, finder man mange Afbildninger af Insekternes Mund, 

 og i 7de Bind, som føi'st udkom efter Forfatterens Død, er der et heelt System efter 

 Munddelene. 



ScopoLi fortjener at studeres for Munddelenes Vedkommende i hans Intro- 

 ductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidura, plantarum et animaUum, 

 1777, og 



') I sin Historia insectoruni havde han kun fremstillet een Børste i Skeden. See det Nær- 

 mere under Beskrivelsen af Culex i det Følgende. 



