stikke med, og at det er den samme Række Organer, som danner Skarnbasse-Larvens 

 korte, sammentrængte Bidemund og Biens lange, sammensatte Slikkemund. 



Det udtaltes ikke af Savigny selv, at de 3 Par Munddele ere homologe med 

 Kroppens Lemmer, Bevægelseslenunerne, men det laa saa nær, og var, navnlig da 

 Milne Edwards havde efterviist den uafbrudte Rækkefølge af alle Lemmer hos 

 Crustaceerne , eller de høiere Crustaceer ialtfald (Hist. nat. Crust., 1, p. 50—51), saa 

 indlysende, at derom har der kmi været ringe Tvivl. Det er især Brullé, som ivrigt 

 har forfægtet denne Opfattelse, og i hans nys omtalte Recherches p. 275 hedder det 

 f Ex. „Il en résulterait done qu'il y a, chez les Articulés, un appendice généra- 

 teur unique qui donne lieu å la formation de pattes, de mandibules, de måchoires 

 OU d'antemies" •). Men allerede føi" tindes denne Tanke udtalt ikke blot i Udlandet 

 men ogsaa herhjemme, saaledes af Schiødte, naar han i sine Danmarks Eleutherata, 

 p. 28, siger: „Munddelene ere potenserede Been, og saa constant som disses Antal 

 er ogsaa hines: ingensinde træffes flere eller færre end tre Par", ja allerede kort føi- 

 Savigny er noget Lignende udtalt af Oken i hans Lelirbuch der Natm-philosophie. 



Savignys Anskuelse, saaledes modificeret, trængte ogsaa snart igjennem i det 

 Hele og Store, og de Indvendinger, som bleve gjorte mod den, angik kun mindre, 

 underordnede Punkter. Bestræbelserne gik i den følgende Tid nærmest ud paa at 

 specificere de enkelte Stykker, hvoraf Mundlemmerne bestaae, og eftervise disse 

 Stykkers Forekomst og Homologi i de forskjellige Ordener, og vi ville blot for de 

 bidende Insekters Vedkommende henvise til Brullés og for de sugende Insekters til 

 Gerstfeldts nysomtalte Arbeider , men med det Samme fremhæve nogle af Manglerne. 

 Brullé er den ældste af de to Forfattere og har i sit Arbeide leveret et meget flittigt 

 Studium af de bidende Insekters Munddele og gjennemfiørt en rationel Benævnelse af 

 Munddelenes enkelte Stykker, men han har derhos begaaet den Hovedfeil at gaae ud 

 fra Toppen, om man tør bruge det Udtryk, istedenfor fra Roden, idet han betragter 

 den størst mulige Sammensætning, de fleest mulige Smaastykker, som det Normale; 

 han gaaer derfor ud fra de raeest sammensatte Kjæber, saaledes som de findes hos 

 Coleoptererne , og vil nu eftervise, ialtfald i de parrede Mundlemmer, alle de samme 

 enkelte Smaastykker, som han har kmniet opdage i Coleopter-Kjæben, et Forsøg, som 

 i ethvert Tilfælde for Mandiblernes Vedkommende viser sig saa fortvivlet, at Ingen 

 senere har villet følge ham heri. Et Udslag af samme Grundidee, om en Gjentagelse 



') Hvorvidt haii har Ret til at tage Antennerne med, er mig meer end tvivlsomt; thi jeg 

 kan ikke betragte Insekternes, Myriapodernes og Arachnidernes Antenner som homologe 

 med Crustaceernes Antenner og saaledes homologe med Lemmerne, jfr. mit Poredrag 

 ved 12te skandina\iske Naturforskormøde (Entom. Tidsskr. Stockh. p. 147 Fodnote). 



