49 



Snabelen, proboscis, f. 4— 5; 14; 21; 25, er stor og kraftig, og deus Grunddeel om- 

 trent af samme Læugde som Læberne eller betydeligt længere end disse. Grunddelen 

 er derhos stærkt chitiniseret, bagtil dybt indbugtet, med de sædvanlige musculi re- 

 tractores proboscidis, f. 5. dd, udgaaende fra Baghjørnerne. Fra de ombøiede Sider 

 af Grunddelen, f. 4. b b, udgaae de temmelig høie og lange Sider af Skeden, f. 4 d d ; 

 14. b; 25. f, som fortil voxe sammen med Randene af Læberne. Grunddelens For- 

 rand er dobbelt indbugtet, med to lange, noget krumme Tappe, Ledtappenef. 4— 5; 21 

 og 25. bb, udgaaende fra dens Midte. — Tunge, Ugula, forekommer egentligt ikke, 

 men det chitiniserede Blad, som danner Midten af Skedens Bund, har fortil en skarp 

 Kjøl, som kan springe tandformig frem foran Bladets Israt afskaarne Forrand, f. 22. b ; 

 24. a. — Læberne, labella, ere paa deres øvre Side temmelig simple, udeelte, med kmi 

 enkelte, fremtrædende Chi tinplader, f. 14. d; 25. e. I Hvile holdes Læberne tæt 

 sluttede, med deres Yderrande pressede mod hinanden, f. 5. cc; 12 og 16. bb; men 

 naar Fluen stikker og suger Blod, bredes Læberne fladt ud(ifr. f. 21, hvor dog de bageste 

 Ender ere slaaede tilbage), og der viser sig nu et System af taMge, paatværs løbende, 

 parallele, mørke Striber, Støttegrenene. Læbestøtterne, f. 22. c; 23. a, ere kun smaa 

 og smalle, men Støttegrenenes Antal og Længde betydelig, f. 22. d. Læberne 

 have ikke nogen stor Bevægehghed, hvorfor ogsaa Dreielisterne, f. 21 og 25. c c, kim 

 ere tynde og svage. 



Anden Metamer er saa forskjelligt bygget hos de to Kjøn, at de ikke godt 

 kunne tages under Eet, og vi ville begynde med Hunnens som den langt mere 

 udviklede. 



Ånden Metamer er hos Hunnen adskilt fra første Metamer ved en Binde- 

 hud af en Længde, som, naar den udstrækkes, omtrent er liig Snabelens Grunddeels, 

 f. 7. f. Metamerens Underside er dernæst ogsaa meget lang og stor, for en stor Deel 

 Imdet, men med to brede, buede, stærkt chitiniserede Længdestriber, f. 1. dd; 7—8. 

 CC. Disse Længdestriber, som tydehgt repræsentere Bugskinnen, ere indbyrdes ad- 

 skilte ved et bredt, hindet Felt og paa Siderne omgivne af hindede Partier. Seal- 

 pelleme, f. 1. cc; 3. ee; 7—8. b b, fremtræde tydeligt som Fortsættelser af de chitini- 

 serede Striber, Bugskinnen, men da baade muscuh protractores , f. 8. g, og muscuh 

 retractores, f. 8. h, ere smaa, bliver deres Bevægelighed kun ringe. Paa fig. 8. b sees 

 temmehg tydeUgt, omend ikke saa klart som hos Limnobia (Tab. II. f. 18. b). Mod- 

 sætningen mellem det støttende Blad i Scalpellen ' og den hmdede Deel, eller, hvad der 

 er det Samme, Modsætningen mellem Fortsættelsen af Bugskinnen og Udposningen af 

 den hindede Deel af Metamerens Væg. 



Palperne, palpi, ere store og kraftige, med den yderste, større Deel selv- 

 stændigt dannende et Led og tydeligt afsnøret fra den bageste, mindre Deel. Palpernes 



