>^0, 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 



sige buer opad og nedad. Udpræget coaxillært hypothallium har 

 jeg ikke seet. Cellerne er 14 — 40 p. lange og 9 — 18 /-i brede. 

 Perithalliet er kraftig udviklet undtagen hos eksemplarer, som er 

 skjælagtig taglagte, tildels med meget svag lagdeling. Cellerne er 

 sedvanlig vertikalt forlænget, nu og da subkvadratiske, ofte mindre 

 regelmæssige og med mere eller mindre afrundede hjørner, 1 1 

 (9) — 22 {29) jj. lange og 9-14 (18)/ji brede. Undertiden forekom- 

 mer især hos f. insidiosa korte, vertikale rækker af større celler, 

 som sandsynligvis er overvoksede heterocyster. I det øverste 

 cellelag forekommer heterocyster dels i stort antal, dels faatallig. 

 De er 25—45 (54) /j- lange og 18 (14) -25 (29) /j. brede. Hos 

 denne som hos de fleste andre arter af slegten GonioUthon fore- 

 kommer ofte smaa tilvekstlag med næsten hyaline celler. 



Formen insidiosa er tildels vanskelig at skille fra unge eks- 

 emplarer af G. mamillosmn f. typica, og f. ptyclioides staar nær 

 unge eksemplarer af samme arts f. microspora. 



Litlioph. Clmloyiii henfører jeg uden betænkelighed til G. 

 Notarisii. Habituelt slutter den sig nær til f. ptyclioides, men 

 konceptaklerne skal være ca. 1 mm. i diameter. Saa store kon- 

 ceptakler har jeg aldrig seet hos den sidstnævnte form. Den synes 

 derfor snarere at maatte henføres til saadanne former af f. insi- 

 diosa som vokser paa noget løst underlag og danner flere over 

 hverandre udviklede skorper. Dog har jeg ikke seet eksemplarer 

 af denne form typisk taglagt. Det var heller ikke tilfældet med et 

 authentisk, men sterilt eksemplar af L. Chalonii, som jeg har havt 

 anledning til at undersøge. Jfr. Fosl. Lithoth. Adr. Meer p. 22. 



Arten er vidt udbredt i Middelhavet, t. eks. i Golfen ved 

 Genua (Dufour!), Neapel (Solms!), Antibes (Bor net!) Banyuls 

 sur mer (Chalon! Sauvageau!), Algier (Debray!), Marokko 

 (Kuckuck!). Dens forekomst i Adriaterhavet er usikker, da de 

 i Lithoth. Adr. Meer. p. 22 omtalte eksemplarer maaske snarere 

 repræsenterer ung G. mamillosmn. 



GonioUthon orotavicum Fosl. 



Vidensk. Selsk. Aarsberetn. 1905 (1906). 



Som bemerket 1. c. staar denne art nær G. Notarisii; men 



