No. 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 15 



aksen. Det kan derfor tildels være vanskelig at afgjøre, enten man 

 har for sig et "cystocarpie- eller et sporangie-konceptakel, da halvt 

 opløste trichogyner kan være vanskelig at adskille fra parafyser i 

 de centrale dele af et konceptakel hos arter af de sidstnævnte 

 slegter. Tilhører arten Lithophyllmn, maa den henføres til under- 

 slegten LepidomorpJium, da konceptaklerne er noget fremstaaende 

 og bundens centralparti ikke er konveks som hos Eulitliophyllum. 

 Jeg kjender forøvrig ingen form af LWiophyllum, som har saa 

 store og saavidt fremstaaende konceptakler som denne art. Dertil 

 kommer at strukturen viser større lighed med arter af Lithotham- 

 nion end LWiophyllum. Imidlertid henfører jeg den indtil videre 

 til Litliophyllum, da jeg hos et stort antal eksemplarer kun har 

 fundet konceptakler med en enkelt pore. 



Hypothalliet er dels kraftig, dels temmelig svagt udviklet, og 

 danner temmelig lange buer især opad. I vertikalsnit er cellerne 

 22 (14) — 36 II lange og 11 — 18 ji brede. Perithalliet er for det 

 meste noget utydelig lagdelt, cellerne dels subkvadratiske, 9 — 14 jj. 

 i diameter, dels og oftest vertikalt forlænget, 11 — 18 (22) jj. lange 

 og 9 — 14 jJL brede. 



De formodede sporangie-konceptakler er konvekse, noget frem- 

 staaende, 400 — 700 (800) Il i diameter seet fra overfladen. I verti- 

 kalt mediansnit er de 150 — 180 ii høie og længste diameter indtil 

 700 II. Sporangierne(?) er firdelte, 140—180 gange 90—130 //-. 

 Disse organer repræsenterer maaske gonimoblaster; men som oven- 

 for bemerket kan ikke dette for tiden bestemt afgjøres. Et enkelt 

 eksemplar bærer antheridie-konceptakler, som er svagt konvekse, 

 250 — 350 II i diameter seet fra overfladen. I mediant vertikalsnit 

 er de 30—60 ii høie og længste diameter 200 - 300 il 



Denne art adskiller sig betydelig fra alle hidtil kjendte arter 

 af Litliophyllum især ved sine konceptakler. I struktur staar den 

 nær LWiotli. maldivicum og L. ind\cum. Saagodtsom alle eks- 

 emplarer er meget vandslidt og synes at have ligget opkastet paa 

 stranden i nogen tid. Den forekommer ved Kap Jaffa, Sydaustra- 

 lien (Engelhart), hvor den synes at optræde i stort antal og 

 danner underlag for mange andre alger. Desuden forekommer den 

 i tilsyneladende lidet antal ved Philip-øen, Victoria (Gabriel). 



