No. 2] SYSTEMATISKE BEMERKNINGER. 55 



hos mange kalkalger visse eiendommeligheder ved den anatomiske 

 bygning, som fortjener større opmerksomhed end hidtil, og som 

 ialfald tildels maa kunne tjene som slegtskarakter. Jeg har an- 

 vendt saadanne karakterer for flere underslegter, og det har vist 

 sig at de er meget konstante hos et temmelig stort antal under- 

 søgte arter. En lignende anskuelse er for kort tid siden fremholdt 

 af Mme Paul Lemoine, som foreslaar Lithothamnion og Litho- 

 jphyllum begrænset efter hypothalliets og perithalliets bygning. ^) 



Gen. Epilithon Heydr. 



Melobesiæ (1897) p. 408. 



Denne slegt blev oprindelig karakteriseret ved et af faa celle- 

 lag sammensat thailus. Den er helt eller delvis enlaget i de vege- 

 tative dele af thailus, og der hvor den er flerlaget, dannes basal- 

 laget af smaa subkvadratiske eller vertikalt forlængede celler i mod- 

 sætning til LithotJiamnion, hvor der altid udvikles et flerlaget 

 hypothallium. Dækcellerne beklæder kun den forreste del af den 

 underliggende celle. 



De til slegten hørende arter er følgende: 



Epilithon membranaceum (Esper) Heydr. 



— marginatum Setch. et Fosl. 



— galapagense Fosl. 



— melohesioides Fosl. 



— Rosanoffii Fosl. 



— mediocre Fosl. et Nich. 



Gen. Hydrolithon Fosl. mscr. 

 Goniob'thon subgen. Hydrolithon Fosl. ^ew Lithoth. and Syst. Rem. (1905) p. 7- 

 Hypothalliet er enlaget og dannes af svagt vertikalt forlæn- 

 gede celler med mere eller mindre afrundede hjørner i modsætning 

 til Ooniolithon, hvor hypothalliet er flerlaget. Konceptaklerne er 

 sedvanlig lavere end hos Ooniolithon. 

 De herhen hørende arter er: 



Hydrolithon improcerum Fosl. 



Reinholdii Web. v. Bosse et Fosl. 



) Mnic Paul Lemoine. Sur la distinction anatomique des genres Litho- 

 thamnion et Lithophyllum. Paris 1909. 



