22 P- A. ©YEN. [1909 



serne, men vistnok tildels under selve dannelsen af samme. Nord- 

 over fra Hovin har man paa elvens høire, østre side kun den 

 lave elveterrasse, men videre nord kommer ogsaa rester af høiere 

 terrasser. Paa elvens venstre, vestre side findes saavel lave som 

 rester af høiere terrasser. 



Der kan saaledes ingen tvil være om, at der her har fundet 

 en forskyvning sted af Gulas leie ; tiden for denne forsky vning kan 

 vi foreløbig sætte ud af' betragtning. Helland og Steen omtaler 

 ogsaa efter Lund „det gamle elvefar — — — en af gaardene 

 Hovin ligger nu midt i elvefaret straks nordenfor Hovin jernbane- 

 station" ^). Og oberst Erichsen har meddelt, at der i 1856 

 i anledning jernbaneanlægget her blev foretaget endel undersø- 

 gelser: „da der i forsænkningen nedenunder gaarden Hovind vilde 

 blive en dyb skjæring, maatte vi ved jordbor undersøge, om der 

 skulde være fjeld i bunden. Der blev boret ved hver af de med 

 50 fods indbyrdes afstand nedsatte pæle, og våste det sig overalt 

 um.uligt at faa boret ned mere end 14 fod. Da terrænget var aldeles 

 fladt, forekom det mig noget mistænkeligt, at fjeldet ogsaa skulde 

 strække sig saagodtsom horizontalt i 14 fods dybde under jord- 

 overfladen. Jeg lod derfor omtrent midt paa forsænkningen opgrave 

 en brønd. De første 14 fod var jordsmonnet væsentligst muldblan- 

 det sandjord. Derpaa stødte man ikke paa fjeld, men paa et cirka 5 

 fod tykt lag af stene — en elveør — , og da man havde gravet 

 sig igjennem den, var jordsmonnet igjen sandblandet lere" -). " 



Men under saadanne forhold m.aa altsaa elvens nuværende 

 løb gjennem Gulfossen have været tilstoppet, og det ikke blot en 

 kortere tid. Samtidig maa herfra forbi Hovin og videre mod syd 

 have været en indsjø, hvis udløb ved Hovin har gaaet over mod 

 Gaua, og hvis flade har faldt langs de ovenfor nævnte terrasser i 

 høide med ovenfor nævnte elveløb 53,0 -|- 17,6 = 70,6 m. o. h. 

 eller ca. 24 m. over den nuværende dalbund. Denne indsjø har 

 muligens været det traditionelle ,,Hagavatn" '^) ■^) ■''). 



1) Arch. for Mathm. og Naturv. B. XVII, nr. 6, pag. 39. 



2) Naturen 1896, pag. 352. 



3) Øverland: Norges Historie, B. IH, pag. 440, 800. 



4) Arcli. for Mathm. og Naturv. B. XVII, nr. 6, pag. 27. 

 ^) Norges geol. undersøgelse, nr. 27, pag. 45. 



