38 P. A. øYEN. [1909 



og tyndere, medens i den sidste fjerdedel opad tykkelsen igjen 

 tiltog til ca. ^2 cm. tykke lag som for det øverstes vedkommende. 

 Mellem hvert enkelt lag forekom et tydelig fremtrædende, papirtyndt 

 lag af meget fin sand. Man staar altsaa her ligeoverfor en i 

 flere henseender meget lovmæssig opbygget afdeling. 



V. Videre op følger nu en afdeling med en række vekslende 

 sand- og lerlag, hvor lerlagene efterhaanden aftager i mægtighed, 

 medens tilsvarende sandlagenes mægtighed tiltager, indtil i en be- 

 stemt høide, ca. 1,5 m. over forrige afdelings øvre grænse, forholdet 

 mellem sand- og lerskikternes mægtighed er omtremt det samme. 

 Inden denne afdeling optraadte i omtrent - 'g høide, altsaa ca. I m. 

 over afdelingens nedre grænse en liden form af Portlandia arctica 

 Gray, i begyndelsen rigtignok meget sparsomt, dels i ganske smaa 

 brudstykker, men der fandtes ogsaa et enkelt helt skal af længde 

 10 mm. og høide 6 mm. af en mellemform mellem varieteterne 

 portlandica og siliqua, nærmest dog en portlcmdica-iy^Q med 

 næsten rette, omtrent parallele og lidet anastomiserende epidermis- 

 folder med omtrent jevnbrede furer mellem de enkelte; i de samme 

 lag findes endnu nogle ganske faa, men meget smaa eksemplarer 

 af Portlandia lenticula MøU. Opad bliver saa Portlandia arctica 

 noget større. 



Man staar saaledes her ligeoverfor et interessant eksempel 

 paa, at man ved en udskillen af stratigrafiske zoner ikke maa 

 hefte sig udelukkende ved det faunistiske indhold, naar den strati- 

 grafiske zoneinddeling skal søge at give et billede af den fysisk- 

 geologiske udvikling. Afdeling IV bliver i dette tilfælde i faunistisk 

 henseende at slaa sammen med de to nederste tredjedele af afde- 

 ling V, idet man derved faar udskilt en faunistisk horizont, udpræget 

 ved forekomsten af: 



Nucula tenuis Mont. var meget smuldrende og forholdsvis 

 sjelden, af en noget liden, men ellers normal type, af længde indtil 

 5 mm. 



Portlandia lenticula Møll. var forholdsvis almindelig af længde 

 indtil 5 mm. Den var hyppig fasciat, men ellers af samme type 

 som inden afskalningszonen III. 



Axi7iopsis orhiculata G. O. Sars forekom rigtignok sjelden, 



