70 P- A. ØYEN. [1909 



med dels mere ligeløbende og dels mere anastomiserende skalover- 

 fladestruktur. 



Macoma calcaria Chemn. forekom i et enkelt, defekt exem- 

 plar af en liden, tyndskallet form, som det synes, noget sabidosa- 

 lignende varietet. 



Brubakke. 



Straks syd for Brubakke skydsstation, 11 m. o. h., fandtes 

 straks nedenfor broen, paa bækkens høire, nordlige side et lergrop 

 i graa og graagul, fint slammet ler, tildels iblandet lidt ganske fin 

 sand. Her fandtes spor af fossiler, nemlig 



Ahra nitida Miill. i normal form, men noget liden og sjelden, 

 derimod i skarpe aftryk. Undertiden viser skalresterne i skraat 

 paafaldende lys de karakteristiske, grønlige regnbuefarver. 



Jagtøibækken. 



Ved bækken syd for søndre Jagtøien fandtes i gulgraa, fint 

 slammet ler, der tildels om kanske blot paa sekundær maade var 

 iblandet lidt ganske fin sand, omtrent 100 m. nedenfor broen paa 

 bækkens venstre side 



Portlandia lenticula Møll. rigtignok mere sjelden, men i den 

 normale type. af længde indtil 5,5 mm. og med glat, glinsende 

 epidermis. 



Lerli. 



Lige ovenfor, øst for nedre Lerligaard har man et udmerket 

 eksempel paa en evorsionscirkus med sine rundt om konvergerende 

 evorsionssmaadale, medens der kun findes et forholdsvis meget 

 trangt udløb af vel ti meters tversnit; men den cirkusformede for- 

 dybning selv har en gjennemsnitsdiameter af omkring 150 meter, 

 dog muligens noget større i retning lodret paa dalsiden. Den ud- 

 løbende evorsionskanal gaar kun ned i høide med den foranlig- 

 gende, lavere og flade, portlandia-{øvQX\de terrasse, der her danner 

 den vide, flade dalbund; evorsionskanalen gjennemskjærer ikke 

 denne porttaiidia-{øvQnåe terrasse, og derved faar rtian altsaa et 

 meget bestemt, relativt maal for dens alder. Høiere op minder flere 

 saadanne evorsionsdale om det samme tidsafmærkende fænomen. 



