86 P. A. ØYEN. [1909 



med intermedia; denne form gjenfandtes ogsaa i overfladeudpluk 

 ved Lerli. 



Terrasser i Melhus. 



Den ovenfor omtalte terrasse ved Stav, omkring Langbækken, 

 nedenfor Leinstranden kirke danner her en flad dalbundterrasse 

 19,4 m. o. h. Og denne strækker sig vistnok, efter den flade, 

 jevne terrænform at dømme, omtrent 300 m. forbi, syd for Ekren. 

 Videre mod syd har man til grænsen mellem Leinstranden og 

 Melhus et mere blandet terræn. Naar man saa kommer ind i 

 Melhus er overfladeformerne mere undulerende. Og allerede en 

 3—4 hundrede meter nord for nordre Jagtøien møder man omkring 

 Øie den z/o^fZia- førende terrasses karakteristisk undulerende former. 



Straks syd for søndre Jagtøien har man anledning til langs 

 J agt øi bækken at faa et indblik i denne terrasses bygning. Paa 

 bækkens høire, nordlige side er der omtrent 50 m. fra veien aabnet 

 et snit i terrassen ved et grustag, hvis bund ligger omtrent 3 m. 

 lavere end veien: nederst ser man her sand og grus i vekslende 

 lag og derover kommer et materiale, der ved sin helt igjennem 

 blandede beskaffenhed og kun høist ufuldstændige sortering i høi 

 grad minder om de fluvioglaciale proximalafsætninger, rullestene af 

 hovedstørrelse, nævestørrelse og eggestørrelse sammenkittet af sand 

 og rigt tilstedeværende lerslam til en konglomeratagtig, fast ce- 

 menteret masse; øverst synes dog denne masse at gaa over i et 

 mere ordinært rullestensgrus. 



I det her aabnede, 14—15 m. høie snit, der falder omtrent 

 parallelt med veien, ser man den førstnævnte afdeling, de talrigt 

 vekslende grus- og sandlag, snart grovere og snart finere, idethele 

 grovere i bunden med vekslende grus- og sandlag i udkilende 

 former, linere opad, idet den øverste halve meter kun bestod af 

 forholdsvis finere sandlag; samtidig er skikternes udseende mere 

 regelmæssigt i den øvre del. Faldet, som gjennem hele afdelingen 

 er mod nord, maaltes i den øvre del til 20 grader. Fra grustagets 

 bund har man i profilet først en af sand og grus bestaaende talus- 

 dannelse til en høide af omtrent 2 m , og derpaa følger i et par 

 meters mægtighed den nu beskrevne, nedre afdeling, der med 



