90 P- A. ØYEN. [1909 



men uden at der over ovennævnte grænse lykkedes at finde spor 

 af vandskvulpets indvirkning. 



Fra ovenfor nævnte høide 225,2 m. o. h., som danner en 

 liden top, der rager op over det høieste terrasselandskab, har man 

 en smuk og instruktiv udsigt over omegnens terrasseforhold. Man 

 ser herfra indover de høieste terrasser paa begge sider af dalen, 

 og man ser landskabets helt igjennem forskjelligartede karakter 

 over og under den angivne maksimumsgrænse for strandlinjens 

 negative forskyvning. Man ser endvidere, hvorledes der i den 

 foran omtalte, store strandterrasses niveau findes antydninger til 

 udformning af erosionsterrasser i fast fjeld paa begge sider af 

 dalen, altsaa i en høide af 150 — 160 m. o. h. 



Nedre Tislaug. 



I et ras ved veien nær nedre eller nordre Tislaug saaes en 

 gulgraa, sterkt sandblandet ler, meget fin, og paa sine steder saa 

 sterkt forvitret, at den gaar over til, hvad der paa mange steder 

 betegnes som „leire". Der fandtes nogle skalbrudstykker, ubestem- 

 bare. Kun et enkelt, noget lidet og ganske tyndt skal kunde be- 

 stemmes som tilhørende 



Macoma baltica Lin. Den havde en temmelig oval form, 

 saavel frontalt som caudalt, og nærmer sig saaledes til var. groen- 

 landica, men er dog en egte haltica-iype. 



Øvre Tislaim. 



o 



Ved øvre Tislaug stod en noget blaagraa, men mest gulgraa, 

 sterkt sandblandet ler, ja paa sine steder tildels en meget fin, graa 

 eller gulbrun sand. Der fandtes her talrige, smaa marleker i for- 

 skjellige former, som klumper, knolier og stave. Høiden af Tislaug 

 angives paa rektangelkartet til 69,0 m. o. h., hvorimod jeg fandt 

 68,4 m. o. h. Der fandtes her op til 81,9 m. o. h. følgende fossiler: 



Portlandia arctica Gray med mere ligeløbende eller mere 

 anastomiserende skalstruktur, hvor bifurkationen er mere eller 

 mindre fremtrædende. Denne art fandtes kun i brudstykker og 

 var i det hele mere sjelden ; den nærmer sig var. portlandica og 

 tilhører ifølge form og størrelse den fra Kaldvella kjendte type. 



