IvTq 5j NORGES GRIMMIACEÆ. 25 



500 m.: Ryan; Åk: Fritze; Sundalen, Gråura: Kiær; S uren- 

 dalen, Gjetahætta 950 m. : H. 



K. Vang, Grindahejm 400 m. : Winter; Grindadn, Bitihodn: 

 M. N. Blytt; Givrefossen 840 m., Ska'- adalen 800 m., Bergselven 

 500 m., Kvamsklejven 500 m, Jotunsæteren : Kaalaas; Vestre 

 Gausdal, Tronknappen 1000 m..: Ryan; Søndre Fron, Harp- 

 broen: Kiær; Våge, Lejrungsboden 1150 m.: Kaurin og Ryan; 

 Lom, Røjsejm: S. Møller, fr. if. Zetterstedt ; Dovre, Døråsæteren: 

 Kaurin ; ved Volasjøen : Zetterstedt. 



H. Lilleelvedalen, Tronfjeldet 1000—1700 m. : Ryan, 

 Kaurin; Sølenklelten, Kirkekletten, Fiatsæteren ved Veslekletten fr : 

 Kaurin; Storhøen : Kiær; Råtåsjøhøen 1200 m.: Conradi. 



ST. Røros, Kværnskaret: Wulfsberg; OpdaL Snehætten 

 1700 m.: Bryhn og H.; ikke sj. omkring Kongsvold, (Nystugu- 

 høerne, Knutshøerne. Vårstigen, Drivdalen,) også fr. ; Olmberget; 

 Kaurin; Vangsfjeldet 1300 m., Nonshøen 1100 m.: H. 



No. Hem n es, Tverfjeldet i Lejrskardalen : Arnell. 



Tr. Malangen, Haugefjeldet: Arnell; Nordrejsen, ved 

 Nedrefossen: Jørgensen. 



Grimmia ovaiis (Hedw.) Lindb 



Er samlet i Norge allerede før 1804 (av den ældre Weber eller 

 av Vahl og Uldahl), da den betegnes som no.sk i originalbeskri- 

 velsen av G. ovata, som offentliggjordes dette år. 



Den er en almindelig art på berg av ethvert slags, på klipper 

 og stener, på vandreblokker og stenmurer, i urer, fornemmelig på 

 tørt underlag, men optrær av og til også på periodisk overrislete 

 bergvægger og på blokker i elvene, hvor tuerne undertiden findes 

 fulde av sand. Den foretrækker grundfjeld og eruptiver, i det 

 hele fast, kalk frit fjeld, men den er dog, især i de nordligere deler 

 av sit utbredelsesområde, ingen sjeldenhet på løsere skifere, og den 

 er også uttr3^kkelig, selv fra det søndenfjeldske, angit fra kalkberg. 



Den forekommer gjennem hele landet, er kjendt fra alle amter, 

 og mangler, såvidt jeg har kunnet se, ikke i nogen anden lokal- 

 flor:, end Sandefjords; Jarlsberg og Larviks amt synes at danne 

 en lakune i dens utbredelse, da man ikke har mer end et eneste 

 voksested herfra. I Lofoten er den ikke bemerket, og den mangler 

 måske også på andre steder. Den er ellers almindelig overalt 

 i lavlandene og skogbeltet, men der foreligger kun meget få 

 lokalangivelser, som med sikkerhet kan henføres til højfjeldet; 



