54 '• HAGEN. [1909 ' 



caractére saillant, et la coiffe tres courte des Schistidiiim nest 

 que l'équivalent systématique de la capsule plissée des Rhabdo- 

 grimmia. Ce n'est qu'en élevant au rang générique les aulres 

 groLipes du genre Orimmia qu'il serait raisonnable de traiter de 

 méme le sous-genre Schistidium. Dans mon opinion, le genre 

 Orimmia est actuellement beaucoup plus uniforme que ne fétaient 

 les genres Hypnum et Leskea avant leur division, et il pourra tres 

 bien rester indivis sans porter atteinte aux justes exigences de la 

 systématique de nos jours. 



Grimmia alpicola Sw. 



Den er først angit for Norge av Wahlenberg i 1812, men på 

 grund av dens sjeldenhet nordenfor polarkredsen tør det være 

 sandsynligst, at han under dette navn har forståt G. ungusta, som 

 er langt almindeligere under disse breddegrader. 



Den findes næsten ikke utenfor rindende vand, (kun en eneste 

 gang er den fundet på bredden av en indsjø,) og vokser her både 

 på klipper og stener, hvor strømmen ikke er for sterk. Blandt 

 dens former, (mellem hvilke der ikke mangler overganger,) er den, 

 som først blev beskrevet og derfor må anses for hovedformen, 

 den sjeldneste og kun fundet på få steder dels i fjeldregionen, dels 

 nedenfor denne, i hvilket sidste tilfælde den vistnok er ført ned 

 med elvene. Var. rivularis er den almindeligste form ; dog fore- 

 kommer også den kun på spredde steder gjennem de fem sydlige 

 stifter, med undtagelse av de sydligste amter, hvor man ikke har 

 mer end et enkelt voksested, og Vestlandet, hvor den mangler i 

 de ytre kysttrakter. Var. latifoUa har likesom hovedarten hjemme 

 i alperegionen, hvor den stiger op ial fald til 1700 m., men går både 

 i Lom og Opdal ned til 500—550 m., og i Tromsø amt endnu 

 lavere. I Smålenene og ved Kristiania vokser arten på gnejs, 

 mens av de øvrige findesteder alle eller ialfald de fleste ligger i 

 skifertrakter. 



Frugten er altid tilstede; på et eksemplar ha Søndre P>on, 

 samlet ^* 7. er den moden med alle låg påsittende, mens alle eks- 

 emplar fra senere dato har alle låg avstøtt. På den samme plante 

 fra Søndre FYon er der befrugtete pistillidier og desuten modne. 



