60 IJIAGEN. [1909 



var. Bryhnii (Hag). 



Schistidiuyn Bryhnii Hag. in D. K. N. Vid Selsk. Skr. 1897, 

 no. 2, p. 6. 



Vokser på tørre, solstekte berg, fornemmelig på porfyr. Vokse- 

 stederne ligger alle i lavlandet, (med et par undtagelser) ved den 

 indre del av Krislianiafjoi-dens vestside. 



Voksesteder : 



A. Åker, Ekeberg: A. Blytt; Kristiania, Akershus : M. 

 N. Blytt; Asker, Skogumsåsen : A. Blytt; Bergsfjeldet, Løke- 

 nes : Kiær. 



Bu. Hu rum, Mølen : Kaurin; Drammen, Rebansbakken: 

 Kiær; Bragernesåsen i mængde: Bryhn. 



JL. Våle, Langøen: Kaurin. 



Ne. Bar bu. Barbudalen: H. 



NT. Snåsen, Roaldstejnen 30 m.: H. 



var. tenera (Zett.). 



Orimmia tenera Zett. in K. Sv. Vet. Ak. Handl. XIII, no. 13, p. 

 17 (1876). 



Er indskrænket til de arktiske egner og forekommer, hvis den 



er identisk med Grimmia apocarpa var. jiliformis, også på Spits- 



bergen. Kjendes kun i fuldstændig steril tilstand. 



Tr. Dyrø, Kastnes: Berggren. 



F. Loppen og Øksfjord, Loppen: Kaurin; Talvik, ber- 

 gene ved fjorden: Zetterstedt; Nesseby, Bergebyelven: Kaurin. 



Grimmia apocarpa V) (L.) Hedvv. 



Nous voici arrivé å lespéce la plus critique du genre Griin- 

 mia. Le G. apocarpa renferme un grand nombre de formes dont 

 quelques-unes sont assez caractéristiques pour étre dignes d'un 

 nom spécial, mais ces formes ne sont pas isolées, elles sont reliées 

 entre elles par des transitions de toute sorte. 



La forme que je considére comme le type de Tespéce, pré- 

 sente des touffes d'un vert sombre ou olivtltre, å feuilles bien re- 

 courbées par l'humidité, lisses sur le dos, assez larges au sommet et 

 briévement cuspidées, å feuilles périchétiales également largement 



^) „A particula piivativa Græcorum a, et voce Græca nouq^ pes, et xaprj'ig, 

 fructus, quasi dicas fructum gignens s. gerens sine pediculo" : Rupp. Fl. 

 jen. ed. 2, p. 283 (1726). 



