No. 5] NOKGES GRIMMIACEÆ. 75 



4 



D 



6 

 7 

 8 

 9 

 10 



Folia margine recta Uh. ellipticum 



Folia margine reflexa Rh. protensum 



Cellulæ foliares apicales breves . . .... EJi ohtusum 



Cellulæ foliares omnes lineares Rh. fasciculare 



Surculus sine ramis brevibus . Rh. mdeticum 



SurcLilus cum ramis brevibus ..... 7 



Pilum foliorum haud papillosum 8 



Pilum foliorum papillosum . . 10 



Cellulæ apicales elongatæ Rh. ramulosum 



Cellulæ apicales quadratæ ... .... 9 



Costa bene definita, margo foliorum bistratus Rh. alopecurum 

 Costa minus bene definita, folia unistrata Rh. heterostichiim 



Folia lævia Rh hypnoides 



Folia papillosa Rh canefcens. 



Rhacomitrium ellipticum (Turn.) Br. eur. 



Nærværende art, som først blev beskrevet i 1804, er muligens 

 samlet i Norge allerede i 1828 av Hiibener, og den vites med sik- 

 kerhet at være fundet av M. N. Blytt i 1833. Oen findes for 

 første gang nævnt som norsk i Hartmans Skand. Fl. ed. 3. (1838,) 

 med mindre en av Hiibener utgit fortegnelse over endel norske 

 moser, hvoriblandt denne, skulde skrive sig fra et tidligere år. (Se 

 Wikstroms Rot. Årsb. 1839—42 side 770). 



Den er utenfor Norge (foruten fra Japan) kun kjendt fra Skot- 

 land, vestsiden av England og Irland. I analogi hermed er den i 

 Norge bundet til Vestlandet, hvor den imidlertid er kjendt fra hele 

 strækningen mellem Lindesnes og Molde (62" 39' n. b., nordgrænse). 

 Den træffes især i de ytre kysttrakter, men er dog fleiesteds fundet 

 langt inde i fjordene, som i Ryfylke og Søndmør; i Ryfylke er 

 den bemerket indtil 400 m. o. h., i Søndmør til 200 m. Da den 

 må betegnes som almindelig på Vestlandet og vistnok ikke fore- 

 kommer utenfor det sædvanlige område for vor atlantiske flora, 

 tør man betragte denne art som den typiske repræsentant blandt 

 løvmoserne for den nævnte bestanddel av vor flora, så meget mere, 

 som den også med hensyn til sin forekomst stemmer overens med 

 flertallet av de herhen hørende arter, idet den nemlig vokser på 

 våte, til stadighet eller periodisk fugtete berg. Det er fornemmelig 

 (eller utelukkende) kiselberg, den holder sig til. 



Den findes altid med frugt ; denne kaster låget i den første 



