No. 5] NORGES GRIMMIACEÆ. 83 



iV. Ulstejn: Sunnelven: Grytten; Skodje; Akerø; Bud; Kvær- 

 nes: Edø. 



ST. Trondhjem; Malvik, (Volden i Mostamarken : H.). 



NT. Nedre Stjørdalen; Hegre; Frosten; Værdalen. 



No. Vefsen; Alstahaug; Nesne; Hemnes; Mo; Gilleskål; 

 Bodin; Saltdalen; Værø; Flakstad; Buksnes; Vågan; Dverberg. 



Tr. Ibbestad; Lenviken, (Gibostad: Kaalaas). 



Rhacomitrium sudeticum (Funck) Br. eur. 



Ifølge Lindberg er denne art frennstillet i Fl. D. på tab. 476 

 (1769). Da den der angis at forekomme „in subalpinis", må ori- 

 ginalen til denne avbildning være samlet av Oeder på en av hans 

 rejser her i landet. 



Der er intet oplyst om, at den, således som tilfældet er 

 med de følgende, også er fundet på jord, og man tør derfor uttale, 

 at den utelukkende findes på underlag av sten. Den vokser på 

 klipper, berg og stener, helst sådanne, som er utsat for lyset, uten 

 dog derfor at sk}^ steder, som ligger mere i skygge ; den synes 

 at foretrække underlag, som er noget fugtig, og træffes undertiden 

 på stener i vandsig, som uttørres om sommeren; en sjelden gang 

 vokser den endogså i årgangs bække. Den foretrækker aldeles 

 avgjort kiselberg; i Nordland træffes den dog ikke sjelden på kalk- 

 holdige skifere. 



Den går mot nord til Beeren-Eiland og findes gjennem den 

 aller største del av Norge, dog med forskjellig hyppighet i de for- 

 skjellige landsdeler; medens nemlig på Vestlandet (fra Stavanger 

 til og med Romsdals amt) antallet av de kjendte voksesteder er 

 overvældende, er det i indlandsamterne i sammenligning hermed 

 temmelig litet, men desuagtet, absolut tat, stort nok til, at planten 

 også her må regnes fil de almindeligere; det er kun i den østlige 

 del av Sørlandet og i Lister og Mandals amt. at den synes at 

 være sjelden. Den findes gjennem alle højdelag, men er avgjort 

 langt sjeldnere i lavlandene end i den subalpine region, hvor den 

 finder sin største utbredelse; den er dog ingen sjeldenhet ovenfor 

 trægrænsen og kan forekomme helt oppe på toppen av høje fjelde 

 (f. eks. Gausta 1890 m., Fokstuhøen 1810 m.). 



Frugten er langt fra altid tilstede; ved Fredrikstad er alle låg 



