>^0. 5] N'ORGtS GRIMMIACEÆ. 85 



Ne. Bygland, Rausthej fjeldet 900 m.: Bryhn; Valle, Svarva- 

 nuten : Fridtz. 



St. Ekersund: Bryhn; P'ossan, Lysefjorden: Ny man. 



SB. Voss, Lønehorgjen 1000 m.: Kaalaas: Bergen, Jord- 

 dalen: Wulfsberg. 



NB. Lyster, Berdalen: Ryan; Au ri an d, Styve : Wulfsberg. 



U. Grytten, Haugen i Nebbedalen 780 m. : A Blytt. 



K Vang, Bergsfjeldet : Kaalaas; Dovre. Fokstuen, Stor- 

 høen : Berggren. 



H. L illeel vedalen, Langhøen 1300 m.: Conradi. 



ST. Opdal, Nystugudalen : Berggren. 



No. Alstahaug, Alstenøen: M. N. Blytt; Nesne, Hugla ; 

 Mo, ørtfjeldet: A. Blytt; Saltdalen, Tausa 1100 m. : Fridtz; 

 Sørfolden, Djupviksfjeldet 5—600 m.: Conradi. 



F. Kis t rand, Lemmivaara 150 m.: H. : Karasjok, Raste- 

 gaissa : Kaur. 



Rhacomitrium ramulosum Lindb. 



Denne art er samlet her i landet allerede av M. Vahl, således 

 som et eksemplar i Kjøbenhavns botaniske museum viser. Da den 

 i den tidligere skandinaviske literatur ikke blev holdt ut fra de 

 nærstående arter, kan der intet uttales om, når den først blev 

 angit som norsk i literaturen. 



Inden store deler av landet en almindelig inos på tørre berg 

 og blokker, enten de ligger frit og ubeskj^ttet eller i skoger, selv 

 i sterile barskoger; den forekommer undertiden på sådanne steder 

 så rikelig, at den næsten kan sies at danne massevegetation. Den 

 trives fornemmelig på kiselberg og er søndenfjelds neppe engang 

 bemerket (eller ialfald kun som en ren undtagelse) i egner, hvor 

 bergarten indeholder en betragtelig mængde kalk, men nordenfjelds, 

 som i Salten, forekommer den fleresteds i de mere utprægete kalk- 

 trakter. Den mangler sågodtsom langs hele kysten mellem Tvede- 

 strand og Molde, men er ellers mer og mindre almindelig gjennem 

 alle højdelag, idet den går op på de højere fjelde, selv på toppene, 

 (Gausta 1810 m., Dyrhaugtinden ca. 2000 m., Galdhøen op til 

 1880 m.. Tron fjeldet og Knutshøen til 1700 m.j. Her optrær den 

 imidlertid i en anden form end den almindelige, idet den vokser 

 på selve jorden i sammentrængte, let sønderlaldende, oprette puter. 

 Den findes også på Beeren-Eiland, men kan ikke ses at være angit 

 fra Spitsbergen, likesom den også synes at mangle i Sibirien. 



