No. 5] NORGES TIMMIACEÆ. 97 



Timmia norveyica Zett. 



Blev opdaget av J. E. Zetterstedt ved Kongsvold og beskrevet 

 av ham i 1862 1). 



Den vokser under samme betingelser som den foregående, på 

 skifer- og kalkgrund, men er mere tålsom for lyset end denne og 

 træffes derfor oftere på åpne steder, således også på jord i skrå- 

 ninger blandt græs eller andre moser; en enkelt gang er den samlet 

 på våt bækkesand. Den holder sig i landets sydlige halvdel til de 

 øvre deler av det subalpine belte og går også op over dette, idet 

 den fleresteds er bemerket i vidjeregionen, men er en sjeldenhet 

 på snaufjeldet og likeledes i de nedre deler av det subalpine belte; 

 dens laveste voksested i de sydligere stifters indre .egner er i Ringebu, 

 hvor den stiger ned til 330 m.; ute ved kysten synes voksestederne 

 at ligge endnu lavere. I Tromsø stift går den fra Ranen av ned 

 til havet. Også i sin horisontale utbredelse er den almindeligere 

 end T. comata, uten dog derfor, absolut tat, at være hyppig ; den 

 findes gjennem Gudbrandsdalen, på Filefjeld, men kun undtagelsesvis 

 vestenfor dette, på Dovrefjeld og i de tilstøtende trakter; i Tromsø 

 stift er den ikke sjelden på kalken i Ranen, Salten og Sørfolden 

 og optrær likeledes på mange steder i Tromsø amt og Finmarken ; 

 den findes også på Spitsbergen. 



Frugten er som bekjendt kun fundet i de østerrigske alper, 

 og av blomsterplanter er hos os hittil kun hanplanten påvist fra 

 Kongsvold. Imidlertid viser det sig, at såvel o^ som $ planter er 

 endel almindeligere end antat ; (/'blomster har jeg således fundet 

 i flere eksemplar fra Dovrefjeld og fra Lilleelvedalen, $ blomster 

 både søndenfjelds og nordenfjelds fra. De fleste iagttagne såvel 

 antheridier som pistillidier er gamle; kun i et eksemplar fra Vår- 

 stigen (^^/7) er antheridierne endnu lukket og grønne, men utformet; 

 kun et eneste er gulagtig og mangler neppe meget på at være 



') I Wikstroms ovenfor nævnte anmeldelse av Hii bener, Verzeichniss von 

 Scandinavischen, grosstentheils hochnordischen Phanero- und Cryptogamen 

 (uten trykkested og årstal), findes der også nævnt en Timmia austriaca 

 var. norvegica Hiib. Da hverken skriftet eller noget eksemplar av denne 

 plante har været at opdrive, tør jeg intet uttale om, hvorvidt den sidste er 

 identisk med T. norvegica Zett. 



