H. SAXLUND. [1909 



Søndre del af gammen (et senere tilbyg?) og særlig i dennes 

 sydvestre \'æg. De stod gjerne* i den del af torx'en, som dannede 

 yder- og inderkanten af \'æggen. X'æggene \'ar forcniigt af for- 

 skjellig tykkelse, i gammens søndi-e del ca. 30 cm., men forovrigt 

 noget mindre. Der \'ar ikke udelukkende anx'endt mosetorv 

 til væg, skjønt denne \'ar mest fremtrædende. I gammens 

 søndre del havde der saaledes til \'æg ogsaa \æret benyttet anden 

 løs torvart, ligesom dei" til samme del af gammen alt i alt var 

 anx'endt meget mere torv end til gammen forøviigt. Grændsen 

 mellem vægtorven og den almindelige myr- og brændtorv (udenfor 

 og indenfor gammen) var paatagelig. En prøve af torx'en netop 

 fra denne græ^ndse viser sig saaledes efter bestemmelse af direktør 

 Holmboe at indeholde paa den ene side en fast torx'art (brænd- 

 torv), men forøvrigt talrige trevler af en slags mx'ruld (eriophorum 

 vaginatum) samt Ivmgrødder og kulbiter. Denne prøx'e \'ai- taget Ira 

 den søndre yderside af gammen. 3 andre (rene) prøver af gammens 

 x'ægmateriale viser sig efter Holmboe at indeholde: No. 1: Ren 

 trevlemasse af eriophorum \-aginatum. No. 2: En fast hvidmose- 

 tor\', rig paa trevlede rester af eriophorum xaginatum, samt 

 „bjørnskjæg" (scirpus caespitosus) m. m. No. 3: Den torvart, 

 som kaldes brunmosetorv, og som dannes af amblystegiumarterne, 

 der vokser paa meget x^aade steder. 1 gammens x'estre og søndre 

 ende fandtes der desuden endel rødder samt rester af lyng. 



Plugpinderne mindede \'ed sin nedentil tilspidsede form ikke 

 lidet om „myrpælene '' (se mine meddelelser om disse i Thj. \'SS. 

 1907, no. 3 og 12). Men plugpinderne \ar gjennemgaaende be- 

 tydelig længere, end myrpælene pleier at være, og desuden tyndere 

 og fladere. De var enten af kløvet furu eller ogsaa af birk, hassel 

 eller rogn (og isaafald af hel ved). Som redskab ved tilspids- 

 ningen synes metaløkse at have været anvendt. Ogsaa af 

 den grund er jeg derfor tilbøielig til at antage, at gammen ikke 

 er af saa stor alder som „Harøhytten". Men paa den anden side 

 maa der siden gammens sammenstyrtning \'ære hengaaet temmelig 

 lang tid, naar denne nemlig har kunnet omgives af, fyldes med og 

 tilslut helt overdækkes af mx'rjord og den sentvoksende brændtorv, 



