24 O- NORDGAARD. [1909 



Av foranstaaende tabel fremgaar, at der ikke har været store 

 variationer i sjøvandets temperatur og saltiioldighed. Ved begyn- 

 delsen av utklækningstiden var saaledes temperaturen 4,0° og ved 

 slutningen 7,0° C. En vandprøve tat d. ^4 med temp. 5,5° C. og 

 sp. V. 1,026 viste ved titrering en saltgehalt 33,71 pro mille. En 

 lignende prøve tat en maaned senere (V5) med temp. 6,8° C. 

 ynglet hadde 33,3 pro mille salt, og en prøve fra ^^5, temp. 7,0° 

 C, indeholdt 33,89 pro mille salt. I maanederne mårs og april 

 kunde vi benytte sugeledningen med det grundeste indtak (nogle 

 faa meter under overfladen), men i mai maatte der anvendes den 

 sugeledning, hvis indtak er ca. 50 m. under overfladen. Ved 

 Nidelvens voksende tilførsel av ferskvand hændte det nemlig 

 engang i begyndelsen av mai, at der ved særegne strømforhold 

 blev presset et parti brakvand op mot den grundere indtaks- 

 ledning, som bevirkede, at rognen sank tilbunds i apparaterne, 

 mens yngelen holdt sig svævende. Den dypere liggende suge- 

 ledning blev straks paaskruet, og rognen hævede sig litt efter litt 

 op fra bunden. Hvis man da ikke hadde hat den dypere ledning, 

 vilde sansynligvis hele rognpartiet være gaat til grunde. 



Fig. 2 angir gytekurven for 1908. En lignende avsettes ogsaa 

 for 1909, idet samme fremgangsmaate benyttes.^) 



Av fig. 3 fremgaar, at gytningen kulminerte omkring ^4- 

 Sammenlignes med fig. 2 ses, at den største gytning i 1909 faldt 

 en uke senere end i 1908 Men av dette kan dog ikke sluttes noget 

 sikkert om forholdet mellem Lofotflyndrens og Trondhjemsflyndrens 

 gytetid. Merkelig nok er der paa begge kurver antydning til et 

 sekundært maksimum. Det skal bli interessant at se, hvorledes 

 gytekurverne vil arte sig i de følgende aar. 



1) Gytningen for 5 dage lægges sammen og summen i liter avsættes som 

 ordinater. 



