24 



O. NOKDGAARD OG K. RYGH. 



[1909 



hugget med karakteristiske afhugningsflader. Det vilde efter slibning 

 være blevet til en økse eller en hakke med en smal, afrundet egg. 

 Det kan ogsaa skjønnes, hvorfor st3^kket ikke er blevet fuldendt. 

 Under hugningen er nemlig en løsere aare i stenen kommen for 

 dagen, som gjorde emnet utjenligt. Stykket er 13 cm. langt og 

 kan sees at være hugget af en rullesten, af hvis naturlige glatte 

 flade der endnu paa et par steder er levnet smaa rester. 



Fis;, o a nt 



C- Vi 



Fremdeles maa nævnes, at der i hele dyngen hist og her 

 fandtes meget smaa klumper af rødbrændt, men dog temmelig 

 løst ler, hvoraf et udvalg blev medtaget og opbevaret. Kun nogle 

 faa af dem synes at vise aftryk af nogen gjenstand, hvormed leret 

 i blød tilstand kan have været i berørelse. Saaledes er der et par, 

 som har en hulfure, der kan være aftryk af en smekker gren eller 

 kvist. Det gaar dog ikke an bare paa grundlag deraf at slutte, at 

 leret har været klining paa noget fletverk af kviste. 



Af flint fandtes der uagtet den omhyggelige undersøgelse af 

 massen ikke noget spor. Heller ikke opdagedes redskaber af ben 

 eller brudstykker af noget saadant. Saadanne kunde jo godt være 

 tilintetgjorte ved forvitring i en aabent liggende dynge, hvor kultur- 

 laget ikke laa dybere under overfladen. Men da mulden i laget 

 var saa sterkt blandet med opløst kul og endel splinter af dyreben. 



