Nr. 1] NORGES POLYTRICHACEÆ. 69 



H. Nordre Odalen; Grue; Sollien; Lilleelvedalen; Tønset; 

 Tolgen. 



\S7'. Røros; Ålen; Opdal; Hølandet; Tilder; Trondhjem; 

 Strinden. 



AT. Nedre Stjørdalen; Værdalen. 



Xo. Hatfjelddalen; Vefsen; Alstahaug; Hemnes; Mo; Salt- 

 dalen; Fauske; Sørfolden; Buksnes; Sortland; Dverberg. 



Tr. Trendenes; Bardo; Malselven; Malangen ; Berg; Tromsø- 

 sundet; Nordrejsen. 



F. Alten; Hammerfest; Kistrand; Tanen. 



Polytrichum piliferum Schreb. 



Den første angivelse av denne arts forekomst i Norge er 

 sandsynligvis meddelelsen i Fl. Dan. fase. 23 (1808); tab. 1362, 

 på hvilken den er avbildet, blev besørget av M. Vahl, og det 

 er derfor sandsynlig, at planten blev fundet allerede på en av 

 hans rejser her i landet, uagtet der, såvidt vites, ikke er opbe- 

 varet noget av ham samlet eksemplar. 



P. piliferum er en decideret xerofyt. Den findes på tørt, 

 magert, sandblandet underlag, især på tynde jorddækker, som på 

 stengjærder og i stenbrud, på bergavsatser, på blottete jordflek- 

 ker, på jord i grustak, hvor den i fællesskap med Pogonatiim 

 urniijenim og andre ved hjælp av sit sterke rotsystem ikke alene 

 binder grunden, men også bidrar til at forberede den for højere 

 vekster; på flyvesand er den utenfor Norge iagllat blandt de 

 planter, som hjælper til at dæmpe sandflugten, og lignende tje- 

 neste gjør den måske også på vore flyvesandsfelter, uagtet nogen 

 iagttagelser herover ikke synes at foreligge. Foruten på sådanne 

 tynde jordlag og paa saudiere forekommer den meget ofte på 

 torvtak, som også er et yndet underlag for alle xerofile moser. 

 Den anses for kalksky, og dette holder vistnok slik også her i 

 landet, selv for de nordlige land.sdeler, fra hvilke man kun har 

 ytterst få angivelser om dens forekomst på steder, hvor grunden 

 består av kalkberg. På passende voksesteder er P. piliferum 

 almindelig gjennem hele landet fra Lister og Mandals amt til 

 Nordkap og Østlinmarken, fra øerne på sydvestkysten til grænse- 

 fjeldene, uten, såvidt man vet, at vise forkjærlighet for nogen 

 bestemt del av landet; den findes ifølge Lindberg også i den 

 sydvestlige del av Spitsbergen. I Norge trives den i så godt 



