26 



K. RYGH 



1913 



firesidet med afslebne kanter, helt slebet. Afbrækket i den ene 

 ende; i den anden har der staaet frem en tyndere væg, hvoraf 

 nu lidet er tilbage, men som sees at have havt et c. 0,5 cni. vidt 

 hul. Xu vel 9 cm. langt og 5,5 X 4,5 cm. i tverm. F. i en ager 

 paa Tørhogg i Aafj orden (10703 f.). 



49. Søkk af grøtsten, ovalt, omtr. skyllelformet, 11 cm. 1., 

 5 X ^ cm. i tverm. Har nær hver ende et hul og fra det ene 

 af dem en fure over den nærmeste ende. Tælget, men ikke af- 

 glattet. F. i »en gravhaug« C?) paa Taarnes i Aafjorden (10706). 



50. Søkk (?) af sten, 

 fladt med omtrent rundt 

 onn'ids, 11 cm. i tverm., 

 c. G cm. tykt, med en om- 

 gaaende bred, men grund 

 fure. F. med nogle dyre- 

 l)en og skjæl i en hule 

 i fjeldet Bønniken ved 

 Tørhogg i Aafjorden 

 (10708). 



51. Økse af skifer, 

 retegget med bredsider, 

 som er hvælvet i begge 

 retninger og plane smal- 

 sider, 11 cm. lang, 5 cm. 

 bred ved eggen, 2 cm. tyk 

 ved nakken og 2,8 cm. 

 paa midten. Se fig. 14. 

 Den bestaar tilsyneladen- 

 de af en lysgraa kridt- 

 agtig masse, som ved bo- 

 ring viser sig uforandret 

 langt inde. At det dog 



Fig. 15. ^/i er en forvitring af skifer, 



viser sig af de karakteri- 

 stiske buede græMiser mellem schikterne i skiferen, som gaar 

 skraat igjennem stykket ganske som paa den ikke forvitrede 

 økse nr. 10520 fra Varø (se ovf. nr. 10), som til sammenligning 

 ogsaa her er afbildet som fig. 15. Der Undes undertiden pile- 

 spidser af lignende kridtagtig masse, som ogsaa maa ansees for 

 at bestaa af forvitret skifer. Visse arter af denne maa under 

 særlige forhold kunne forvitre paa denne maade. F. paa bunden 

 af en torvmyr paa Maaviken i Berf jorden i Bjørnør. I samme 

 myr skal ogsaa være fundet en grue af 5 — G sammenlagtestene, 

 ovenpaa hvilke der laa en dynge af kul og aske; men det er 

 ikke oplj'st, hvor nær derved øksen fandtes (10719). 



