I løpel av sommeren 1913 blev der gjort lo, hvert paa sin 

 maate merkelige kufiske myntfund i det nordlige Norge. Det 

 l'ørsle av disse fandt sled paa gaarden Holte i den øvre del av 

 Orkedalen, der er beliggende ca. 130 meter over havet paa en 

 forholdsvis vid terrasse, som skraaner brat ned mod hoveddal- 

 førel og i en avsland av omtrent 3 kilometer fra Svorkmo. Da 

 man i ulmarken i kort avsland fra gaardens huse (omtrent 200 

 meter) skulde grave en grøft i en myr, som i tidligere lider har 

 været meget bløl, men nu ved drænering er blit adskillig ut- 

 lørrel, slødle man i omtrent en halv meters dybde paa oS, for 

 en slørre del hele og vel konserverle sølvmynter, alle med ku- 

 fiske indskrifter (dirhem). Da der i 1905 paa samme gaard 

 fandtes en enkelt lignende mynt, er der grund til at tro, at det 

 oprindelig nedlagte fund har omfattet flere mynter, som man 

 ikke har fundet. Professor A. Seippel, der velvillig har paatat 

 sig det hverv at tyde indskrifterne, ullaler efter en foreløbig 

 gjennemgaaelse al næsten alle mynterne har kunuet beslemmes, 

 og at de faa Ivilsomme, forsaavidt ikke hele indskriften er bort- 

 slidt, forhaabenllig vil kunne tydes ved nølere granskning. 



Saavidt man allerede kan se, ligger alle disse mynters præg- 

 ningslid mellem aarene 2(S0 og 339 efter hedsjra {-= 893 — 9oO 

 efter Kr.l Derimot findes intet som peker paa en bestemt tid 

 da mynterne er blit nedlagt i jorden. Man kan dog med sand- 

 synlighed slutte, at dette har fundet sled i den senere del av 

 det 10de aarhundrede. Holte maa have været beboet længe før 

 denne lid, og det er derfor muligt, al skalten har tilhørt den 

 davaM'ende beboer av gaarden. 



De fleste av mynterne er præget av de Samanidiske fyrster 

 i Transoxanien, Ismail ibn Ahmad, Ahmad ibn Ismail, Nasr 

 ibn Ahmad og Nuh ibn Nasr, de allerfleste av Nasr ibn Ahmad 

 (301 — 331 e. H.), altsaa mellem aarene 913 og 943 efter vor 

 tidsregning. Samaniderne var el persisk fyrsledynasli i det 10de 

 aarhundrede, hvis rike omfattede Transoxanien med flere land- 

 strækninger og hadde Bochara, som dengang var et af knude- 

 punkterne for verdenshandelen, til hovedstad. Av de fyrster, 



