Nr. 6] 



UTKLÆKKING AV GULDFLYNDRE. 



21 



diskussion av delte og lignende spørsmaal skal senere finde 

 sted. 



Da stamfisken holdes i iangenskap i fiere maaneder, var 

 det en selvfølge, at man straks maatte begynde at tænke paa 

 en passende næring til den. 



I den første utklækkingssæson forsøkte vi med forskjellige 

 dyr som føde for guldtlyndren i den tid, den holdtes i gytebifs- 

 sinet. Tilsidst blev vi staaende ved sneglearten Ihicciniim iin- 

 datiim Lin. som det hensigtsmæssigste matdyr for flyndren. For 

 at fange denne blev der gjort et par haaver (fig. SX som viste 

 sig at være serdeles tjenlig til sit bruk. Xaar haaven skal sæt- 



Fig. 9. Biiccinum iindatiim, 



1. 112 mm. 



Hegdalen, mårs 1911. 



F'ig. 10. Xcptanca dcspccla, 

 I. 114 mm. 

 Hegdalen, mårs 1911. 



tes, bindes fisk til den som agn og ved hjelp av en sten i mit- 

 ten sænkes den tilbunds. Lokket av agnet kryper snegierne op 

 i haaven og kan da saaledes takes op med den. Som figuren 

 viser, bestaar haaven av et .simpelt traadnet, som er fæstet til 

 en ring av galvanisert jerntraad. Hist og her i nettet er der 

 anbragt fastbindingstraade for agnet. Til ophalingssnoren er 

 fæstet en kavl, som angir, hvor haaven staar. Foruten store 

 Bucciniim (fig. 9) faaes ogsaa et og andet eksemplar av Xeptiinea 

 despecta Lin. (fig. 10). Det er i almindelighet temmelig store 

 eksemplarer, som faaes. Skallerne knuses og indmaten skjæres 

 op i smaabiter. Indholdet av 50 stykker i parteret stand kastes 

 ut i gytebassinet 3 gange om uken og blir delvis opsnappet, før 



