Nr. 6] UTKLÆKKING AV GULDFLYNDRE. 89 



produktion, som maales i kvantiteten 40 stykker pr. fangstlinie, 

 vil paa samme vis motsvare en yngelutsætting av 40 X V2 mil 

 lion = 20 millioner yngel. For at ekvivalere fjordens egen ut- 

 klækking maatte man sætte ut 20 millioner yngel. Men et saa 

 stort yngelparti kan i en velordnet anstalt frembringes av et for- 

 holdsvis litet antal av hunner. Sættes det gjennemsnitlige eggtal 

 hos en guldflyndrehun til 250000 og klækkingsprocenten til HO, 

 vil der paa hver hun svare 250000 X *^°'ioo = 150000 yngel. For 

 at faa 20 millioner behøves saaledes i en tidsmæssig klækkings- 

 anstalt kun 134 gytende hunner med mindst det tilsvarende an 

 tal av hanner. 



Kjendte man klækkingsprocenten for guldflyndren under de 

 naturlige forhold i Loch Fyne, kunde man med lethet beregne 

 hvormange gytende hunner det er, som frembringer fjordens 

 aarlige yngelmengde. Dr. Williamson, som foretok plankton 

 undersøkeiser i den nævnte fjord, fandt 1 guldflyndrelarve for 

 hver (>7 guldflyndreegg. Der gaar altsaa en mengde guldflyndre- 

 egg tilgrunde, inden larvestadiet naaes, eller, som dr. Fulton har 

 uttrykt det: «Den biologiske verdi av en planktonisk guldflyn- 

 drelarve er mange gange større end verdien av et flytende guld- 

 flyndreegg. > Dr. Fulton sætter skjønsmæssig, at hvert 20. guld- 

 flyndreegg i Loch Fyne utvikles til larve.. Gaar man ut fra 

 denne forutsætning, blir klækkingsprocenten 5. Lægger man der- 

 imot dr. Williamsons tal til grund, hvorved til BT egg svarer 1 

 larve, faaes en klækkingsprocent av 1,.^. SæHtes klækkingspro- 

 centen ved det skotske «hatchery» til 60, hvilket snarere er for 

 lavt end for høit regnet, faar man, at yngelj)roduktionens effek- 

 tivitet er 12 — 40 gange større i anstalten end i Loch Fyne. 



Som allerede nævnt blev de skotske undersøkeiser fortsat 

 gjennem et tidsrum av 13 aar, og efter de resultater man kom 

 til, fandt de skotske fiskeriautoriteter del hensiglssvarende at 

 fortsætte klækkingen av guldflyndre. 



Er flyndreutklækking en nyttig foranstaltning i Skotland, 

 skulde man med rimelighet anta, at den ogsaa gjør sin virkning 

 i en saadan fjord som Trondhjemsfjorden. Men riktig sikker kan 

 man ikke være. Det er ikke paa samme maate med en fiskeri- 

 biologisk opdagelse som med en fysisk eller kemisk, at den uten 

 videre kan overføres fra det ene land til del andel. Organis- 

 mernes kvantitative livsutfoldelse er avhæMigig av et kompleks 

 av faktorer, hvis samspil kan være gjenstand for iakttagelse, 

 men i hvilket det er overmaade vanskelig at bestemme de en- 

 kelte faktorers virkningsgrad. Det er heller ikke i biologien som 

 i matematiken, al faktorernes orden er likegyldig. Problemerne 

 maa saaledes ogsaa løses under vore forutsætninger. 



