•)•) 



{Tridioneura) står inidt emellan l);iiilh(iin:i och Leptoeliloa. De egendomliga tvänne Pani- 

 eea' äro analoga med mexikanska, Eutriana pilosa med nordamerikanska former; den enda 

 Sefaria och Siipn, de 5 ArhtiJa' och de 2:ne Ceticliri tillhöra mera egna sydamerikanska 

 tvper. Af de med andra trakter gemensamma synas 14 arter hafva inkommit frän Ame- 

 rikas fastland och Antillei-na, ehuru man finnei- tväime mera uteslutande tillhöra gamla 

 \'erlden. Trenne äro med Eui'opa gemensannna, 7 med Afrika, 5 med Ostindien och tvän- 

 ne med Nya Holland. Största antalet gräs förekonnner pä Charles-ön, som liar 16 arter; 

 Ohatham äger 13 och All)emai-le 9. För Indefiitigable och James är blott ett ringa antal 

 hittills uppgif\et, ehuru dessa öar annars äro ganska grönskande. De för ögruppen mest 

 karakteristiska gräsen iiro tvifvclsutan de mellan lavastenarne uppskjutande eller pä de 

 steril.i pimpstensfälten hopade Sipd ro.'<lrata, fem spccies af Aristida, Ämphochceta exaltata, 

 Trichoneura Hookeri och Eutriana pilosa.. 



Euphorbiacea'' äro jeinte efterföljande familj ( udapagos-öarnes mest utmärkande 

 viixter. Af denna familj fiimas hiir :^9 arter, d. ä. nära r^ af phanerogamerna , således 

 ett jemförelsevis större antal än i något annat land. ^Ai^å wuåawtixg ni Eupliorbia pilulifera, 

 maculata, Ricinus coriinmni-v och Jatropha Maniliot, som finnas i bäde ganda och nya verl- 

 den, samt Croton Xalapenais, Fkyllanthus obovatus och Uippomane Mancinella, hvilka äro 

 mera egna för (Nord) Amerika, äro de öfriga 22 arterna för dessa öar alldeles egendom- 

 lio-u och blott fijo-a erinrande om an<b-a frän de nordligare länderna. Charles-ön har af 

 detta antal 12, Chatham ocksä 12, Albemarle 9, James 6 och Indefatigable 1. En enda, 

 Euphorbia vuninea, är gemensam frir .'':ne öar, fyra för 2:ne, men alla de andra 20 tillhöra 

 blott livar sin egen ö. 



Amarantaceai representeras här af 19 arter, d. ä. imgefär ts af alla de fuUkom- 

 lio-are växterna och således i uiycket större proportion än familjen annars intager till de 

 nu kända phanerogainei-na. Häraf är blott en enda art {Amaraniuf sj)'mo.nis) gemensam 

 för nästan alla odlade ställen mellan tropikerna; och de tvenne andra arterna af samma 

 slä<ii:e {A. caracasanns och celo^ioides) äro troligen skiljda frän de sydamerikanska arterna 

 af samma namn. IG Amarantacea^ tillhöra således uteslutande Galapagos-öarne. Charles- 

 (in äo-er 12, Chatham 9, Indefatio-able 4 och James 3. Blott 5 äro o-emensamma för 2me 

 öar, annars 14 inskränkta mera till egna lokaler. Det öfvervägande slägtet Tdantlwra är 

 hufvudsakligen tropiskt amerikanskt, såsoni ock familjen annars i Amerika äger sitt cen- 

 trum och tvifvelsutan derföre här sa talrikt ujipträder. 



Rubiacete bestå af 16 arter, således irr af phanerogamerna, och följaktligen i ungefär 

 samma proportion som vi finna i Amerika och annorstädes. Af dessa bilda alla de till 

 slägtet Boireria hörande arterna en för dessa öar siirdeles egendomlig, blott mera aflägset 

 med arter frän Essequebo analog, grupp, hvartill komma tvänne Psi/eliotria och en Cldo- 

 cocca, utan tvifvel m}'eket nära bcslägtade med amerikanska och vestindiska arter. — Char- 

 les-ön har 8 Rubiaceer, 4 för sig egendondiga, Chatham trenne och blott en gemensam 

 med tvänne andra öar, Indefatigable en art, Albemarle 4, hvaraf trenne egna, och James 6, 

 men blott 2:ne för sig egna. 



Asperifoliie utgöra IS arter, hvaribland förekommer ett nytt slägte, nemligen Ga- 

 lapagon, påminnande om Coldenia från Peru eller Rkabdia frän Brasilien. Tournefortia har 

 .0 egna och 2:ne amerikanska arter, och trenne Heliotropia, som här fimias, äga en vid- 

 sträcktare utbredning, äfven till ganda verlden, medan den :Qerde är mycket beslägtad 



