32 



Vid denna förteckning bör observeras: 



1) Att för de o:ne ffaploj^apjm-s lanatus Hook. , Scalesia atractyloidcs Akn. och Hemi- 

 zonia squalida Hook., intet specielt växtställe pä Galapagos-öarne är uppgifvet, blott i 

 allmänhet, att de äro för dem egendomliga. 



2) Att följande äro till arten obestämda: 



Setarise sp. 1 frän Albemarle. 

 Rubicie sp. 1 fr. Charles. 

 Tetraraerii sp. 1 tV. James. 

 Clerodeniiri sp. 2 fr. Cliarle.s. 

 IponiiCie sj3. 1 fr. Iiidt^latigable. 

 Scrophularinearura sp. fr. James. 



Cerei sp. från alla uariie. 

 Euphorbire sp. fr. Cliatam. 

 » u B Charles. 



Acaciae sp. fr. Chatam o. Charles. 



» « w Charles. 

 Samt nägra andra ännu mera svarbestiunda. 



Man finner dä af förestående tabell, att hela antalet af frän Galapagos-öarne nu med 

 säkerhet kända viixter uppgår till 383 arter. Hilraf äro: 



Cryptogamcr ... ."i 1 , d. ii. mera iin j, af phanerojiamerna ; 



Monokofyledoner 47, — J; af Dikotylcdonerna eller J af hela vegftationen; 



Dikotvledoner . 285, — vid pass ^ af phanerogamerna; 



samt att af dessa 332 phancrogainer 154 äro gemensamma med andra liinder och 178 

 hittils endast kända att förekomma pä denna märkvärdiga ögrupp. Se vi vidare på för- 

 hällandet mellan dessa egendomliga eller med Amerika hufvudsakligen gemensamma väx- 

 ter, sä visar det sig, att af de 47 Monokotyledonerna äro 22 egna och den andra hälften 

 med andra länder gemensamma arter, samt att ungefär samma proportion ock herrskar 

 bland Dikotylcdonerna, der af 285 växter 156 äro för Galapagerna egendomliga. 



Beträffande de särskilta öarnes phanerogama vegetation tydliggöres den af följande 

 tabell: 



