13 



Alljoiuarlc är af alla GalapngKS-öanie den största och den, som högst reser sig ur 

 Iiafvet. Den är genom sin ytterliga ofriiktbarhet och s}Tibarliga nakenhet den allra mest 

 afskräckande och den, som för naturforskaren sj-nes erlijuda minst intresse. Och likvisst 

 företer den helt säkert just genom denna sin bildning bäst af alla tillfälle att lära käima, 

 lun^u det troligen säg ut, när dessa öar först fingo sin grj-ende vegetation. 



Från den oftast bi-anta stranden höjer sig ön uppät temligen jemnt och starkt, tills 

 man längst upp märker en bergås, som blifvit uppgifven att nä 4,800 fots höjd. Den 

 synes temligen grönklädd, dock ännu icke af skogar; men hela ön (sä mycket jag af den- 

 samma kunde se) från hafvets strand upp till dessa berg utgöres af en enda kolossal 

 pimpstensbädd, lös som packad fl}gsand, och hvarest den sparsannnaste och torftigaste 

 växtlighet blott fläcktals kimnat fästa sig och finna n;iring. Eutriana pilosa, Trichoneura 

 Hooheri, Aristida compada, Paspalum canescens och Cyperns cUssitijlorus (en egen form) 

 sälla sig sä vidt möjligt är tillsammans, och bilda här och der några grönskande p^lättar, 

 der man mellan de ytterst janniga och särdeles gigantiska (man torde ock kvmna tillägga 

 artrika) Cacteerna finner strödda Ijuskar af Scalesia gummifera, Macroea laricifolia och 

 Lippia rosmarinifoUa , samt några smärre torra buskar af ej särdeles hög bildning, såsom 

 Euplwrhia diffusa och pundulata, Äcalypjha diffusa, Boerliavioe , Lorentea tenuifolia och sub- 

 squarrosa, Erigeron tenidfoliiim (och lancifoliura) samt Asclepias angustifolia. Pä vissa ställen 

 stänges allt framskridande af dylika kringkastade lavablock, som vi först sägo pä Chatham- 

 ön, och det är pä dessa ställen man likasom tycker sig blicka in i öarnes innandöme. 

 Dess egentliga bal består af fast lavagrund och ofvan denna är lagrad en pimpstensbädd 

 af ofta 18 alnars mägtig-het. Hvilka eruptioner hafva ej erfordrats att bilda dessa massor! 

 Pä de fiesta ställen är denna bädd jemn och slät som vidsträckta fält, pa andra har den 

 drifvit tillsanamans till temligen ansenliga kullar, och pa andra åter är lavagrunden upp- 

 Ivftad o^enom densamma och sönderbruten af inre slitnino-ar i de ohyfrsliffaste ruiner n)an 

 kan tänka skapelsen kunna göra af sig sjelf. Att öfverga dessa är omöjligt, att kringgå 

 dem nära nog likaså, emedan de utbreda sig i milslånga sträckor pä tvären. Dock hafva 

 här några jordpartiklar under tidernas längd fästat sig och man fimier derföre samma väx- 

 ter som pä alldeles likartade ställen af Chatham-ön (Lantann peduncularis , Varronia flava, 

 Waltheria reticulata, Cardiospermum vioUe &c..), ln"artill såsom egendomliga komma stora 

 tuf\'or af Amphochreta exaltata, Hyptis siibverticillatn Oeh snår af Croton canescens. 



\'id betraktande af Albemarles höjd kan man antaga, att dess vegetation längre uppåt 

 måste vara högst egendomlig oeh afvikancle. Darwin och Macrae (hvilka troligen lan- 

 dat pa öus vestsida) hafva påträfiat andra och flera viixter än jag; men det för denna ö 

 hittills uppgifna växtantalet är i alla fall högst obetydligt, och säkert synes vara, att af 

 alla öar, som hittils undersökts, är demia, eluu'u högst och störst, till sin flora fattigast. 



c Jamcs-ön. 



Ännu mindre än om de tvenne föregående har jag att säga om den vegetation, som 

 finnes pä denna ö. Värt vistande der ^■arade endast några timmar, och buskarne nere vid 

 kusten {Conocarpms ereda, Avicennia tomentosa och en Acacia, utom de pa de förra öarne 

 allmjinna Lantanoe och Varronice) voro sä täta, att de endast med den största svårighet 

 kmide fjenombrvtas , och de sedermera vidtagande sko<rsbackarne sä bi'anta, steniara och 



