41 



ved Stokkseyri, en lille Mil Øst for Eyrarbakki. Jeg skød et 

 Individ for at konstatere Identiteten. 



SILKEHALE; isl.: Silketoppa (Ampelis garriila). Ifølge Med- 

 delelse fra Adjunkt Bjarni Sæmundsson, saa han 14 Ok- 

 tober 1903 en Silkehale i en Have i Reykjavik, og den 18 

 s. M. blev et Eksemplar fanget levende paa Vestmannøerne^). 

 Den 28 November 1910 blev en Silkehale fanget levende i 

 Reykjavik af Bankassistent Tomas Hallgrim sson. Fuglen 

 blev holdt i Bur til 23 Februar n. A., da en Kat forskrækkede 

 den og foraarsagede dens Død. Skindet blev givet til Museet i 

 Reykjavik -). 



FORSTUESVALE; isl.: Svala ( Hiriindo riistica). Næsten hver 

 Sommer ses der Svaler ved Eyrarbakki, og de Eksemplarer, jeg 

 har haft Lejlighed til at iagttage paa nært Hold, har alle været 

 H. nisfica. 



Om Tiden for dens Forekomst ved Eyrarbakki har jeg no- 

 teret følsende: 



Opholdet er kort; i Reglen kun 1 a 2 Dage. En Hun blev 

 funden død ved Eyrabakki 25 Maj 1879, og dens Mage vedblev 

 i flere Dage at kredse omkring Stedet, hvor den døde Fugl blev 

 fundet. I de 3 næstfølgende Aar saas kun et enkelt Individ ved 

 Eyrarbakki. 



Ved Akureyri paa Nordlandet ses enkelte Aar 1 a 2 Svaler 

 i Juni (Havsten). Den 30 April 1878 ankom den til Vest- 

 mannøerne med sydhg Vindretning (Dr. Jonsson). Ved Styk- 

 kisholm paa Vestlandet saas der 2 Sommeren 1885 (D. Thor- 

 lacius). Desuden er der set Svaler i Bæjarhrepp i Strandar- 



>) Begge Tilfælde meddelt i Vid. Medd. 1905. S. 8 (B. Sæm.). 



*) Ogsaa dette Tilfælde blev omtalt i Vid. Medd. 1913, S. 37 (B. Sæm.). 



