85 



havde faaet Æggekage, forsøgte den sig bagefter med at rive 

 Græskarblomster af. Alt i alt var dens Medvirken i Urtehaven 

 ikke gavnlig. Det var en Blanding af Madlyst og Trang til at 

 lege, der fik den til at pille og rive i alting — den kunde hoppe 

 i timevis rundt med en vissen Kartoffeltop i Kloen. Naar Bør- 

 nene spillede Boccia, kunde den t\y\e efter Kuglen og slaa ned 

 over den; den holdt ogsaa af at anbringe sig paa Hovedet af 

 min Kone og eftertænksomt pille alle Haarnaalene ud og lade 

 dem falde. 



Halvtredje Maaned gammel — i Midten af August — havde 

 den den store Oplevelse at træffe en anden Musvaage, der vær- 

 digedes at kredse med den over Skoven. Vi fulgte den med 

 Øjnene og haabede, at den vilde opføre sig godt og gennem 

 Eksemplet faa en bedre Opdragelse, end vi kunde give den. 

 Desværre begik den to alvorlige Fejl; den skreg med sin Barne- 

 stemme — et langtrukken Kyllinge-Pip — skønt den godt kunde 

 sige som de voksne Musvaager den Lyd, som Skovskaden saa 

 skuffende efterligner; endelig brød den af fra Skyerne og satte 

 sig brat paa Poste-Træet foran Husets Vinduer — en Handling 

 der ikke vandt Bifald hos den anden Musvaage; flaksende med 

 Vingerne vendte den desorienteret Kammeraten Ryggen og for- 

 svandt over Skoven. 



Faa Dage senere fangede den sin første Graaspurv og saas 

 nu undertiden sammen med andre Musvaager; den kunde være 

 borte en Dags Tid, og der var noget fremmed over den, naar 

 den kom igen; den følte sig nu ikke længer som Menneskebarn, 

 men havde en dunkel Anelse om sin Samhørighed med Skoven 

 og de vilde Fugle. Den rev Kødet til sig, dækkende over det 

 med udspilede Vinger og Hale, flammende af Vrede, som den 

 ses paa Billedet. 



Den havde faaet den daarlige Vane at vække os ved Solop- 

 gang ved at sætte sig paa en Stærekasse lige udenfor Sovekam- 

 mervinduet og højlydt forlange Mad. For at undgaa det ind- 

 fangede jeg den om Aftenen og anbragte den i en Græstørvs- 

 hytte ved Siden af Kyllingehuset. Det var første Gang, jeg brugte 

 Vold mod den, og jeg tror, den følte sig meget krænket; den 

 holdt endnu til et Par Dage omkring Huset, men forsvandt der- 

 paa ganske. Jeg tænkte mig Muligheden af, al den havde hørt 

 Ræven gøre Indbrud i Kyllingehuset ved Siden af og maaske 

 ventede, at noget lignende skulde overgaa den. Dog, efter en 



