102 



1917. En Koloni var begyndt at bygge fra først i Maj, ialt 

 25 — 30 Par; saa kom der omkring 20 Juni en Tilvækst, 

 idet en nykommen Flok anlagde et halvt Hundrede Re- 

 der; 26 Juni tælles der 90 Huller, som Fuglene i den 

 nye Koloni har gravet. 

 Grunden til denne uregelmæssige Optræden er sikkert, at 



Fig. 50. Digesvale i Færd med at flyve ud af Redehullet. 



Digesvalernes Reder rundt om ofte forstyrres ved, at der tages 

 Grus uden Hensyn til de ynglende Fugle; de søger saa et nyt 

 Sted hen. Hos os ødelægges ofte i Vintrens Løb deres gamle 

 Reder ved Grusgraven, hvad Svalerne sikkert ikke holder af, thi 

 de vil gærne benytte dem igen. Det er for den lille Fugl et 

 ikke ringe Arbejde at grave det 50—100 cm dybe Rør, der fører 

 ind til Reden, og det anlægges endda ikke i det løseste Sand, 

 men i ret fast; en Sten, der kommer i Vejen, maa Fuglen uden- 

 om, og derved kan der komme Krumninger paa Gangen; inderst 

 udvides denne saa, og her bygges Reden, der er foret med ret 

 store Hønse- og Andefjer, der staar op omkring Redens Kant. 



I Sommerliden ses saa Svalerne oppe omkring Grusgraven, 

 ofte som en hel lille Sky; naar Ungerne er udrugede, er der en 

 ustandselig Travlhed med at bringe dem Føde; hen i Juli flyver 

 Ungerne ud, men i hvert Tilfælde enkelte Aar lægger mange af 

 Svalerne et Kuld til. Saaledes saa jeg 22 August 1915 en 

 Mængde Svaler komme ud af Hullerne og 2 September nogle 



