117 



den, da de ogsaa sang første Gang. I Begyndelsen af Marts 

 var det køligt; 5 Marts saa jeg paa Vejen til Faaborg Flokke 

 paa 10 — 100 Stykker. Om Aftenen begyndte det at regne, frøs 

 samtidigt, saa et mægtigt Isslag dækkede alt; Træer, Grene, 

 Kviste, selv det tyndeste Straa stod med et centimetertykt Is- 

 dække. Nogle Lærker trak imod N. 0., andre sad rundt om i 

 Inddæmningen og paa Volden omkring den. Den næste Dag 

 var Forholdet det samme, Frostvejr med Isslag overalt; jeg var 

 den Dag ude at sejle en Tur med Damper i Farvandene Syd 

 for Fyen, og jeg saa da et Fænomen, hvorom jeg jævnligt har 

 læst i engelske Trækberetninger, men som jeg aldrig selv har 

 iagttaget, nemlig Tilbagetrækket af Fugle, der om Foraaret paa 

 deres Vej nordpaa møder ublidt Vejr. Der saas nemlig paa Tu- 

 ren mange Gange Lærker flyvende over Vandet, og de allerfleste 

 af dem, man saa, havde Retning mod Syd, saa de øjensynligt 

 var i Færd med at trække tilbage. En enkelt Gang var en 

 Lærke lige ved at sætte sig paa Damperen, fløj i nogen Tid 

 omkring den, tilsyneladende udmattet; den satte sig dog ikke 

 paa Skibet men fløj videre. Den følgende Dag, 8 Marts, staar 

 der i Dagbogen: »Vejret holder sig uforandret. Vinden er nord- 

 østlig, det fryser et Par Grader men er klart Solskin. Isslaget 

 er ganske uforandret, Fuglene har øjensynlig meget ondt ved at 

 skaffe sig Føde. Lærkerne ses overalt paa Marken, langs 

 Grøfter og Gærder og gaaende paa Vejen, hvor de søger Næ- 

 ring; de opgiver ganske deres almindelige Vaner, sætter sig paa 

 for dem ganske uvante Steder, blot der er en Smule bar Jord; 

 de sad saaledes i ret stort Tal paa Diget ind imod Skoven og 

 var, hvad jeg aldrig før har set, i Mængde inde i Sanatoriets 

 Køkkenhave, fandtes her rundt om, sad nede i Grusgraven, me- 

 dens adskillige søgte Føde i Grønkaalen som noget af den ene- 

 ste tilgængelige Næring. 



Sommeren igennem ser og hører man Lærkerne overalt paa 

 Marken. Den begynder at synge tidligt og slutter sent; en stor 

 Del af Juli synger den flittigt, kan endnu høres de sidste Dage 

 af Juli, ja ind i August; 9 August er sidste Gang, jeg har hørt 

 den synge, hvad man kan kalde dens Foraarssang. Som be- 

 kendt synger Lærken jævnligt ogsaa paa klare Oktoberdage. 



Omkring Midten af September begynder Efteraarstrækket; 

 man ser da en Del flyvende over og hører deres Efteraarstræk- 

 lyd; samtidig kan Markerne vrimle af Lærker. Saaledes er 



