145 



bestod af Rodtrævler og Græsstraa i omtrent lige stor Mængde 

 (Græsset paa Engen lige ved var netop slaaet). Mest mærke- 

 ligt var det, at det hvide i denne Rede ikke bestod af Insekt- 

 spind, men dels af smaa hvide Fjer, dels — og fornemmelig — 

 af hvid Sytraad, mindst 100 smaa Traadender. Tæt ved hvor 

 Fuglen byggede, syedes der flittigt, og Affald fra Syningen kom 

 vist ofte ud af Vinduet; foruden Traaden havde Gærdesangeren 

 fundet og vævet ind i Reden en Trævl paa ca. 25 cm Længde 

 af et let kendeligt, blomstret Stof. 



MUNK (Sylvia atricapilla). Navnet Munk er vist ikke noget 

 dansk Fuglenavn men Oversættelse fra Tysk; og hvorfor den 

 egentlig har faaet Navnet paa noget af Sprogene, ved jeg ikke, 

 da den sorte Hætte, den har paa Hovedet, ikke minder i mindste 

 Maade om Munkes Dragt; Italienerne kalder den meget mere 

 betegnende »Capinero« = Den sorthovedede. Munken er en Sko- 

 venes og Parkernes Fugl, holder af at være, hvor der er lidt 

 fugtigt, og her paa Sanatoriet er der gode Betingelser for den. 

 Tallet, hvori den yngler, er forskelligt, men det kan vistnok gaa 

 op til en halv Snes Par her i Parken, og i Skoven er den meget 

 hyppig. Den hører ogsaa til de omkring 1 Maj ankommende 

 Fugle. 



1908. 27 April, en Han saas. 



— 1 Maj, nogle. 



1910. 4 — hørtes paa flere Steder i Parken. 



1912. 2 — hørtes synge flere Steder. 



1913. 1 — 1 saas og hørtes. 



1914. 22 April, sang i Skoven. 



— 24 — ses og høres rundt om. Det var i disse Dage 



fuldstændigt Sommervejr med Temperatur paa 

 15— 17^ 

 hørtes synge. 



sang første Gang. Foraaret var i 1917 usæd- 

 vanligt køligt. 



Naar saa de første er hørte eller sete, kommer snart flere, 

 og i første Halvdel af Maj har ofte Munken Overvægten blandt 

 Sangerne, idet der findes en Del paa Træk; saa høres dens let 

 kendelige Strofe Sommeren igennem til langt ind i Juli. I 1911 



