39 



bæk dette år skulle begynne sin „engros"-ringmerkning av ryper 

 for studiet av vekslingene i denne fugls forekomst. 



Den påfølgende sommer 1915 fortsattes undertegnedes ring- 

 merkninger oppe i Finmark, hvor foruten taksvaler og bjerktrost 

 dette år også endel lovsangere blev ringmerket. Sammenlagt blev 67 

 ringfugler, fordelt på 8 arter, innregistrert i løpet av disse 2 somre. 



1 1916 blev undertegnede anmodet av „Norsk Jæger- og Fisker- 

 forening" om å overta ledelsen av den officielt igangsatte rype- 

 merkning. Så interessant denne opgave nu enn kunne være, hadde 

 saken dog også sine skyggesider, hvorfor jeg istedet søkte et 

 personlig universitets-stipendium til fortsatte ringmerkninger av 

 trekkfugler, og ved velvillig imøtekommenhet av det mathematisk- 

 naturvidenskapelige fakultet erholdt jeg så professor Colletts legat 

 til disse undersøkelser, såvel for årene 1916 og 1917 som for 

 årene 1919 og 1920. Utelukkende ved hjelp herav har det over- 

 hodet været mulig å gjøre dette arbeide permanent, idet det for 

 mange fuglearters vedkommende ikke bare gjelder selve påset- 

 ningen av ringer, men de enkelte ringfuglers eldre redeplasser 

 (fra foregående år) må også årlig undersøkes omigjen, om den 

 ringmerkede redefugl eventuellt er vendt tilbake igjen. Ti selv 

 om nu ringfuglen ikke påtreffes, har allikevel en sådan negativ 

 undersøkelse en viss positiv værdi. Ved et fossekall-rede ring- 

 merket jeg således et år redefuglene; næste år var redet atter 

 beboet, men av et annet fossekall-par. En annen sommer ring- 

 merkedes på en gård henimot 30 stær, både gamle redefugler og 

 årsunger. Næste sommer fantes de samme reder igjen beboet av 

 stær, men også her av nye individer, ikke en eneste av de gamle 

 ringfugler fantes overhodet i nabolaget engang. Derimot lykke- 

 des det engang — sommeren 1920 — å påvise en tårnsvale, som 

 2 år itrekk ruget ut sine unger i det samme rede. 



Ved siden av disse ekstra redeundersøkelser, som selvsagt sin- 

 ker og fordyrer selve ringmerknings-arbeidet, har jeg i løpet av 

 nevnte tidsrum personlig ringmerket 372 fugler, fordelt på 45 

 forskjellige arter, som omstående skjema viser. De fleste av disse 

 ringfugler er merket spredt om i Opland, Nord-Trøndelag, Finmark 

 og Rogaland fylker, delvis også i Akershus og Telemark fylker. 

 Dessuten er ca. 250 ringer utdelt til interesserte personer, hvorav 

 en, reserveløitnant H. Løvenskiold, har innsent opgave over 39 

 av ham merkede ringfugler (29 stær, 9 viber og 1 lomvi), mens 

 der fra de øvrige foreløbig ingen oplysninger foreligger. 



