Dette er sørgelige tall, men — takket være „Dansk Ornithologisk 

 Forening" er dog dette store materiale kommet videnskapen til- 

 gode, og ved å kjonsbestemme de til de forskjellige tider falne 

 lerker er det nu videnskapelig fastslått, at lerke-hannene både er 

 talrikere enn lerke-hunnene og at deres vårtrekk inntreffer tidli- 

 gere enn hos disse. 



Et annet illustrerende eksempel på den interesse, hvormed 

 fuglene — rent alment sett — omfattes i andre kulturland, er den i 

 England almindelig anvendte metode at „sikre" luftledninger på, 

 spesielt telefontrådene, for å hindre fuglene fra å flyve mot disse 

 å ødelegge sig, noget som dessværre skar meget oftere, enn folk 

 flest aner. Mot disse ulykkestilfeller garderer imidlertid engelsk- 

 mennene fuglene ved helt enkelt å feste små korkestykker med 

 et par meters mellemrum langs tråden (ledningen), hvorved fuglene 

 blir opmerksomme på avsperringen å itide bøier unna. Hvor mange 

 ledningstråder følger hinannen parallellt markeres vanlig da blott 

 øverste og underste ledning på denne måte, så arbeidet hermed er 

 forholdsvis let overkommelig. 



Også for fuglefrednings-spørsmålet i sin helhet har utlandets 

 Ornithologiske foreninger virket kraftig, særlig ved henvendelse 

 til de lovgivende myndigheter, samt ved a utføre alle forberedende 

 arbeider for total naturfredning av arealer med særlig interessant 

 og typisk fauna, og synlige resultater foreligger også her, mens vi i 

 Norge hittil har forholdt os helt passive å likegyldig latt ødeleggelsen 

 av vor fauna gå sin gang, selv der hvor det uten skade for andre 

 viktige interesser kunne ha været iindgått. 



Imidlertid finnes der rundt om herhjemme i Norge også en hel 

 del fugle-interesserte mennesker, som lenge har følt mangelen av 

 en norsk Ornithologisk forening som et virkelig savn, og som hver 

 for sig under sine fugle-studier titt nok har ønsket en slik sammen- 

 slutning av interesserte for gjennem et felles tidsskrift å arbeide 

 for fuglelivets bevarelse også hos oss, og samtidig efter evne bidra 

 til å øke kjennskapet til Norges fugler. 



Ti vor fugle-fauna er i sin særpregede mangfoldighet en av 

 Norges nasjonal-herligheter: Her møtes høi-arctiske vadere og 

 svømmefugler med sine syd- og mellem-européiske slektninger, her 

 støter representanter for Sibiriens fauna sammen med Middelhavs- 

 landenes sanger-skarer, her, hvor fugle-fjellenes talrike kolonier 

 som et levende belte markerer fastlandets grenser mot Vesterhavet 

 helt fra Jæren og Rogaland i sør op til Finmark og Varangeren i 



