113 



decken fahl gelbbraun, die letzteren reiner, gelblicher, Kehle und Unterscliwanzdecken mit 

 gelblichen Schimmer, Mitte des Unterkorpers fast reinweiss, Innensaume der Schwingen 

 silbergrau. Iris braun. Sclinabel dunkel hornbraun, Basis des Unterschnabels gelblich- 

 braun. Fiisse bieigrau. 



Collett: Side 118. (Om gråsangeren). 



Voksen han i vaardragt: Oversiden, iberegnet de smaa øvre vingedækfjær er graabrun, 

 hodet oventil og paa siderne med svakt ofte knapt merkbart askegraat anstrøk. Sving- 

 fjærene er mørkebrune, haandfjærenes utfan med smale blekbrune kanter. Armsvingfjærene 

 og de store øvre vingedækfjær med bredere rustbrune kanter Styrefjærene er mørkebrune 

 med smale, blekbrune kanter, det yderste par i utfanet og henimot spidsen skiddenhvite, 

 det andet par med mer eller mindre fremtrædende hvite kanter i spidsen. Undersiden er 

 hvit, specielt paa siderne med gulagtig og paa kraasregionen med et lignende eller ofte 

 mere rødlig anstrøk, strupen er renest hvit, de undre haledækfjær hvite med rustgult anstrøk. 

 De undre vingedækfjær er blekt brungraa, svingfjærenes indfan paa undersiden meget lyst 

 graa. Iris er gulbrun, randen av oienlokkene blekt rødlig. Overnebbet er mørkebrunt, 

 undernebbets indre del kjøtfarvet. Benene lysebrune med mørkere tær. 



Kartert: Side 586. 



Oberseite mit Einschluss der kleineren Oberfliigeldecken graulichbraun, Oberkopft und 

 Kopfseiten mit deutlichem aschgrauen Anflug, Schwingen dunkelbraun, Aussensaume der 

 Handschwingen schmal fahlbraun, die der Armschwingen und grossen Oberfliigeldecken 

 breit rostlich zimtbraun. Steuerfedern dunkelbraun mit schmalen fahlbraunen Randern, 

 ausserstes Paar weiss mit grauern Anflug, Basis und grosster Teil des Innensaiimes dunkel- 

 braun, zweites Paar mit schmalerem oder breiterem u^eissen Spitzensaum, Unterseite 

 rahmweiss, Seifen isabellafarben. Kropfgegend mit rosigem oder hell weinrotlichem Anflug, 

 Kehle am reinsten weiss. Unterschwanzdecken rostlichweiss. Axillaren und Unterfliigel- 

 decken fahl braunlichgrau, Innensaume der Schwingen sehr hellgrau. Iris gelbbraun, 

 Augenlidrand blass rotlich. Oberschnabel dunkel hornbraun, Unterschnabel fleischfarben, 

 Spitze braun. Fiisse hellbraun, Zehen dunkler. 



Collett: Side 123. (Om høksanger). 



Voksen han i vaardragt: Oversiden er graa med brunagtig anstrøk, som paa hodet, 

 halsen, de øvre haledækfjær og overgumpen neppe er merkbart. Paa overgumpen, de øvre 

 haledækfjær, skulderfjærene og for det meste ogsaa paa den forreste del av hodet og øre- 

 dækfjærene findes smale, hvite, ved en underliggende mørkere linje fremhævede fjærkanter. 

 Svingfjærene er mørkebrune med smale, blekbrune kanter. De øvre vingedækfjær av 

 ryggens farve med temmelig brede, hvite kanter. Styrefjærene er mørkegraa. 



Hartert: Side 578. 



Oberseite grau mit braunem Anfluge, der auf Kopf, Hals, Biirzel und Oberschwanz- 

 decken kaum bemerkbar ist; auf Biirzel, Oberschwanzdecken, Schulterfedern und meist 

 auch am Vorderkopfe und iiber dem Ohrdecken haben die einzelnen Federn schmale 

 weisse, durch eine dunkle subterminale Linie hervorgehobene Saume. Schwingen dunkel- 

 braun mit schmalen fahlbraunen Saumen, Oberfliigeldecken wie der Riicken mit ziemlich 

 breiten weissen Saumen. Steuerfedern dunkelgrau. 



Collett: Side 125. (Om græssmutten). 



Oversiden er hos den voksne fugl blekt graabrun, hodets overside oftest mere askegraa, 

 øredækfjærene graabrune, svingfjærene er brune med blekbrune kanter i utfanet og hvitagtige 

 i indfanet. Undersiden er hvit med gulbrunt anstrøk paa brystet og siderne, styrefjærene 

 mørkt graabrune med smale, lyse kanter, det yderste par med helt hvitt utfan og mere 

 eller mindre graalig-hvitt indfan. Iris er lysebrun, benene mørkt brunliggraa, nebbet mørkt 



