125 



meisen, mens tertiten (Parus ater) er den skyeste. Holder jeg en hel 

 mandel i hånden setter kjøtmeisen sig på fingeren og holder stort måltid; 

 det samme gjør også granmeisen. Engang sat hele 7 kjøtmeiser samtidig 

 på min kurvstol, eller rettere på mig, og spiste. 1 vinter hadde vi en 

 „korsnebb", d. v. s. et misfoster av en kjøtmeis, som hadde nebbet for- 

 vokset slik at undernebbet gik langt over overnebbet og overnebbet over 

 undernebbet. Nebbet var ca. 2 ganger av den normale lengde. Når den 

 spiste brukte den overnebbet formelig som skje, og da den jo ikke kunde 

 hakke maten i smått, så tygget den, og da så den yderst komisk ut. På 

 grunn av ..tyggingen" blev undernebbet så slitt at det en dag knekket 

 av, og da kunne den ikke mere spise, sat bare og så på sine medsøstre 

 og brødre. Dagen efter var den forsvunnet, og er antagelig død av sult. 

 Ellers flyver kjøtmeisene ofte inn i værelsene her og deler vor frokost, 

 setter sig på sengebordet og hugger kraftig inn i det opskårne smørbrød. 

 De er så nærgående at de undertiden blir plagsomme. Et par har nu 2 

 år i trekk hatt rede i en gammel hengelampe ute på verandaen, hvor der 

 alltid ligger patienter. 



Mesnalien kursted, -Vs 18 og 7^ 19. 



Ovenstående utdrag av et brev fra den ifjor avdøde fugleven, bergenseren A. B. Gun- 

 dersen, turde nu leses med interesse ; særlig værdifuUe er de nye oplysninger her om 

 forekomsten av bøksanger og stillids. (Redak.) 



Fugledrap ved luftledninger 



Av Seva Id Grotli 



En av de værste plager for vore vingede venner er utvilsomt tele- 

 grafledningene. Hvilken skade disse gjør blandt fuglene forstår man først 

 når man har sett det. De er værre enn den værste snarefanger — ja enn 

 den blodtørstigste hønsehauk. 



Her over fjellet går en telegraflinje med dels 4 og dels 8 tråder. 

 Disse ligger omtrent i samme høide som rypene i almindelighet flyr; og 

 da rypene som bekjent vår og vinter er meget urolige av sig i grålysnin- 

 gen om morgenen og aftenen, kan man tenke sig følgene når de ska- 

 krysse telegrafledningen. 



Jeg omtaler specielt rypen, da det er denne fugl det heroppe synes 

 å gå mest utover. Bare ivinter har jeg funnet ca. 50 ryper halvt eller 

 helt ihjelrevne av telegrafen! Og hvor mange blir mon opett av jerv, 

 rev og ravn? Man har uhyggelige beviser herom i alle fjærhaugene som 

 1'g'g'e'' igjen her og der. 



