193 



århundrede. Selvsagt var disse historier også kjent av Collett, som vel 

 har vurderet dem efter fortjeneste, eftersom han ikke har medtatt dem i 

 sine ,, Mindre Meddelelser". Og- det viser liten pietet nu at tillegge ham 

 disse efter hans død. ,, Dette forekommer mig ikke så utrolig", forteller 

 riktignok Ørjan Olsen noget naivt om en av disse historier, noget jeg 

 selvsagt ikke betviler, men dog ikke undskylder, ti nu ser det ut som om 

 de heller ikke forekom Collett utrolige. 



Resultatet av denne /e//-revisjon blev således noget annet enn ,,de 2 

 — 3 feil" som Olsen i sin brosjyre (s. 7) bekjenner sig til, idet han altså 

 ikke i et eneste tilfelle har kunnet påvise nogen av de forvrengninger og 

 ukorrekte anførsler i min kritikk, som han påberoper sig i sine graverende 

 beskyldninger mot undertegnede (i brosjyren s. 12). Tvert imot! hans bro- 

 sjyre med alle hans nye påstande og ,, forbløffende" argumenter, som i 

 det foregående har vist sig å bunne i den utroligste uvidenhet parret 

 med en fenomenal likegyldighet for sannhet og selvkritikk, har i fulleste 

 mål bevist berettigelsen av min kritikk over Olsens arbeide. 



V. 



Olsen slutter sin brosjyre med det hjertesuk, at han ,,ikke lenger kan 

 være med", om undertegnede nu skulde ville svare ham og da eventuelt 

 ,,finde nogen som vilde trykke dette svar". Jeg vil derfor benytte anled- 

 ningen og på fallrepet gi ham nogen oplysninger med hensyn til hans 

 ,,arbeidsmaater", som han gjentagne ganger har beklaget sig over er mis- 

 forstått av mig. For plassens skyld skal jeg innskrenke mig til spørsmå- 

 lene: min ringbemerkning av fugler samt Olsens medarbeiderskap i 

 ,,Aschehaugs Illustrerte Konversasjonsleksikon"'. 



Om ringmerkning av fugler: Siden Colletts legat blev oprettet i 1914 

 har undertegnede med undtagelse av et år (1918) fått årlige bidrag av 

 dette til mine ornithologiske undersøkelser, hvoriblant også inngår „ring- 

 merkning av fugler". Samtidig med mig begynte også ,, Norsk Jæger og 

 Fiskerforening" den gang med disse forsøk, og vi blev enige om å be- 

 nytte en felles adresse : ,, Zoolog. Museum, Kristiania", på vore ringer 

 for å få en centralstasjon herfor. På mine privatringer blev blott tilføiet 

 en ekstra S for kontrollens skyld. Så en dag inneholder ,, Aftenposten" 

 en notis, undertegnet av Ørjan Olsen (som aldri har ringmerket en fugl), 

 og hvori han opfordrer eventuelle finnere av „ringfugler" til å innsende disse 

 til ham, — Olsen privat, adresse en eller annen gate i Kristiania, jeg 

 erindrer ikke hvor. Mot denne „lettvinte arbeidsmåte" å anskaffe sig 

 materiell på protesterte vi da selvsagt også, men til gjengjeld har så 

 Olsen nu uten videre annektert det første og hittil eneste fra utlandet 

 foreliggende resultat om vore trost-arters trekkrute og vinterkvarter, som 

 oplyst i min kritikk. 



