230 



tanke på — som det synes — at hans renomé som videnskapsmann og 

 sandhetsforsker vel annetsteds kan takseres anderledes enn i Aschehoug 

 & Co.s forlagskredser. Nedenstående uttalelser fra et par av Skandinaviens 

 første autoriteter på området turde derfor hver for sig ha interesse som 

 en reel verdimåler henholdsvis på „videnskapsmannen" Ørjan Olsen selv 

 og på hans fuskverk: Norges Fugle. 



I en skrivelse datert Aggelby 2. februar 1922 gir den finske forsker 

 Liidv. Munsterhjelm følgende karakteristikk av Ørjan Olsen og hans verk: 



..Ørjan Olsens hearbetning av Norges Fugle er jii en ren skandal. och jag hade garna 

 uttalat min mening om hans tillvagagångssatt offentlig, så vida jag ansett mig kunna gjora det 

 — blanda mig in i saken. Personligen har jag alltid ansett Ørjan Olsen for en stor 

 bluffmakare och streber, som genom stora later och starkt ordfloda sokt skyla over sina 

 bristande kunskaper. Hans intresse for vetanskapen synas mig vara beroende av den eko- 

 nomiska vinst han får av sitt arbeta. Det kan ju hiinda, att mitt omdoma ar oråttvist, 

 men jag vet att flera norska vetenskapsmånn ochså bitråda min åsikt. ') 



Dr. Munsterhjelms knusende kritikk over affæren Ørjan Olsen supple- 

 res med ønskelig tydelighet av den svenske ornitholog professor E. Lonn- 

 berg, som i en skrivelse — datert Riksmuseet, Stockholm 1. sept. 1922 — 

 avgir følgende uttalelse: 



„Såsom jag en gang sagt, vill jag ej blanda mig i diskussionen hr. 0. Olsens utgif- 

 vande av Norges fågelfauna, men hårom dagen såg jag handelsevis en sak, som jag ej kan 

 underlåta att påpeka, ty den ar verkligen scirdeles karakteristisk. Dar står på sid. 202 

 om Circus macrourus: „Sit egentlige hjem har denne art i Afrika, hvor den ruger i de 

 fleste landsdele fra Egypten helt nede til Kap." — Forfattaren av dette ar nog ensam 

 om den uppfatiningen rorande denna stepphoks utbredning, d. v. s. som hackfågel, ty om 

 vintern år den ju dår, men det år en annan sak". 



Dette er sannheten om Ørjan Olsen og hans forhold til videnskapen. 

 Fuskverk, bluff og en iipålidelighet, som bl. a. i Colletts efterlatte arbeide 

 „Norges Fugle" er så gjennemført, at den endog av en av Sveriges første 

 ornithologer betegnes som ..karakteristisk" for verket. Og som Ørjan 

 Olsens forhold til videnskapen er hans forhold til presse og publikum. 

 Dog — jeg skal også her la hans egne gjerninger tale. 



Den 16. mai 1922 inneholdt ..Morgenavisen" i Bergen en tilsyneladende 

 „redaksjonel og saklig anmeldelse" av Ørjan Olsens første brosjyre, og 

 hvori der ikke blev spart på konfekten med hensyn til nevnte brosjyres 

 ufeilbarhet. Så fristende det nu enn kunde være å referere samme in extenso, 



') I ..Aftenposten" for 28. november 1919 skriver s.Hledes professor Friijoj Nansen (i en polemikk om Holtedals 

 Novaja Semlja-ekspedisjon) om Ørjan Olsen: „— — — Uttalelsen kunde mulig misforståes av den mindre intelli- 

 gente læser som ikke vet hvad en videnskapelig undersøkelse av et slikt land vil si. Til denne klasse må åpenbart 

 hr. Ørjan Olsen regnes. 



Imidlertid er det påfallende at han stadig taler om Novaja Semlja som „oen", at denne har været besøkt av 

 tallrike videnskapsmenn o. s. v. Hvilken ø? Skulde han endog være uvidende om, at Novaja Semlja er et land 

 av flere oer? Eller er det utslag «i- utrolig slarv og manglende rcspekl for stringens? 



Hans snakk om hvordan de meteorologiske observasjoner til samarbeide med Amundsens ekspedisjon bor innret- 

 tes, skal jeg ikke innlate mig på. dertil rober de en altfor håplos uvidenhel om, hvad den slags undersokelser er. 



Å demme cfter hr. Olsens øvrige opiysninger skulde del ikLe forundre om han snakker ivei også om delte, uten 

 å ha noesomhelst kjenskap til del. like ui'ederheftig sont resten — — — — ". 



Disse Nansens uttalelser om Ørjan Olsen suppleres senere (i ..Aftenposten" for 11. desember 1919) av professor 

 Johan Kjær. som også går hr. Olsen efter i sømmene og påviser hans helt upålidelige anførsler ved eksempler som 

 ^karakteriserer ganske godt pålideligheten av de innvendinger Ørjan Olsen er fremkommet med" — for å bruke 

 professor Kjærs egne ord herom. Alle uthævelser her. (Red.) 



