236 



ligheder og muligvis ogsaa modstand fra gaardbrugernes side, og det gik 

 jo ogsaa ret smaat fra begyndelsen. Men de første indmeldelser fik allige- 

 vel snart efterfølgere, og da man paa Jæren saa den greie maade, som 

 musæet ordnede tingen paa og vistnok ogsaa forstod behageligheden og 

 nytten ved at se gaarden fri for fremmede jægere, begyndte frednings- 

 anmeldelserne at stige stærkt og er nu ca. 500. Men meget staar endnu 

 tilbage at udrette. 



Det er ikke den lovlige og forstandige jagt paa de i loven nævnte 

 vildtsorter, som jo enhver gaardeier har adgang til paa sin grund i jagt- 

 tiden, man vil tillivs, men kun det sansesløse fuglemyrderi, som i aartier 

 har hærget landsbygden. — 



Af konservator Schaannings indberetning til musæets generalforsamling 

 i marts d. a. hidsættes følgende: 



„Fredningen av Jærens fugleliv. Planene om en almindelig fuglefredning på Jæren 

 fik fast form ved Stavanger Museums direksjons beslutning av 6. juni 1921. hvorefter 

 museet påtok sig arrangements og eventuelle utgifter for de grundeiere som onsket å 

 verne om fuglelivet på sine eiendommer. Efter bemyndigelse av direksjonens formann, 

 konsul Frederik Hansen, blev derefter vedføiede, av konservator redigerte oprop: 



Væm om fuglene 



•Stavanger Museums direkiion henstiller til Jærens grundeiere og alle interesserte 

 fuglevenner at xnerne om Jærens fugleliv. 



Ingen anden landsdel har tilnærmelsesvis et saa eiendommelig og særpræget 

 fugleliv som Jæren, og det burde være i enhver jærhus interesse at frede om denne 

 vor naturherlighet og med alle midler søke at værne den mot fredsforstyrrere, hzmd 

 I nten de nu er eggplyndrende gaardsgatter eller hensynsløse byjægere. 



Specielt bør grundeieren være opmerksom paa at loven kan anvendes mot ind- 

 samlere av egg av vibe, kjell og andre vadefugler, som alle uten undtagelse er 

 fredlyste. Det samme gjælder vandhøns og alle arter dykkere (toplom). 



Enhver overlrædelse herav bedes anmeldt til Stavanger Museum, som bered- 

 villig uten utgifter for anmelderen vil forfølge saken og søke lovovertræderen 

 straffet. 



Likeledes overtar Stavanger Museum alt arbeide og alle utgifter /tinglysning) 

 ved fred'ysning av tcrræng som grundeieren maatte søke fredet. 

 Staitanger Å^fuseums direktion 24. mai 1921 . 



. a 



dels som avertissement i samtlige StavangCi -aviser og dels som opslått plakat ved distrik- 

 tets stasjoner og forsamlingssteder — spredt utover fylket. Og resultatet av disse for- 

 anstaltninger er p. t. at ca. 420 bruk — henhørende under 77 gårder nedover hele Jæren 

 i det forløpne år er blitt fredlyst gjennem Museet. Da videre en flerhet av disse 

 eiendommer danner større sammenhengende arealer (se kart og fortegnelsen i bilag 1), 

 vil denne fredning sikkert få betydning for distriktets fugleliv, og vil forhåpentlig også — 

 når tiden kommer — bane veien for den oprindelig påtenkte naturfredning av visse par- 

 tier av Jæren. 



Stavanger Museum, naturhistorisk avdeling, i desember 1922. 



H. Tho. L. Schaanning." 



