261 



beskrivelser i de forskjellige stadier foreligger allerede som ovenfor nevnt 

 fra professor E. Lønnberg'). 



Imidlertid var også den annen (og yngre) teori om orr-hønens morsskap 

 bevist allerede år 1904. Denne teori blev fremsatt år 1823 av S. Chr. 

 Sommerfelt (søn av ovennevnte amtmann Chr. Sommerfelt sen.), som be- 

 skriver-) en rype-orre fra Toten i Opland fylke i sommerdrakt (i juli), og 

 tillegger han her rypesteggen farskapet og orrhønen morskapet. Og like- 

 som den svenske professor Sven Nilsson i sin tid var en ivrig forkjemper 

 for den av Thunberg fremførte orrhane-teori, fik Sommerfelt nu senere en 

 ihærdig forsvarer for sin i avdøde professor Collett, som gjennem en lang 

 rekke avhandlinger') forsvarer orrhøne-teorien, uten at dog spørsmålet i 

 realiteten blev bevist før i 1902, da konservator Gustav Kolthoff under et 

 møte (10 februar) i Uppsala Universitets zoologiske sektion avgav en 

 meddelelse') om, at 4 unge rype-orrer, som var iagttatt sammen med en 

 orrhøne under hele opveksttiden, da var skutt oppe i Piteå i Nord-Sverig). 

 Og i 1904 slog så professor Lønnberg „den sisste spiker" i denne teori 

 ved at offentliggjøre') samtlige detaljer herom samt draktbeskrivelser og 

 foto-reproduksjoner av et par han-eksemplarer av ovennevnte rypeorrer 

 fra Piteå. 



Som bekjent er alle norske lirype-orrer i deres mange varierende 

 drakter hittil blott henført til den ene type (b). På grunnlag av professor 

 Lønnbergs draktbeskrivelser av den anden type (a) — fra Skansens rype- 

 orrer — bør dog nu alt vort museums-materiale herom påny revideres. Med 

 hensyn til utseende henvises ellers til farvepl. I nr. 2 (hun fra Røras i 

 Sør-Trøndelag 7 oktober 1876) og til farvepl. 11 nr. 1 (han fra Suldal i Roga- 

 land 31 dec. 1916) ') samt til Sundevalls") og Colletts mange draktbeskri- 

 velser. De avbildede ekspl. har en vingelengde av henholdsvis 202 og 

 238 mm. 



Jerpe-Orren, Tetrastes bonasia X Lyrurus ietrix (Dresser 1876). 

 Optrer meget sjelden, og blott et halvt snes ekspl. nevnes i den ornitho- 

 logiske litteratur, hvorav 3 hanner fra Norge (1876 — 1906)"). Av de 

 øvrige er et ekspl. skutt i Sverige (1890) og et i Salsburg (1884), mens 

 ikke mindre end 5 ekspl. (3 hanner ^ 2 hunner) skal finnes i Petrograd- 

 museet. 



Den engelske ornitholog H. E. Dresser var den første som blev opmerk- 

 som på Jerpe-Orren og dens hybrid-oprinnelse ; under et møte i Zoological 



M Hl. Lønnberg i „Svenska Jagareforbundcts Tidsskr." (1917 pag. 1-2) samt i „Fauna och Flora" (1918 pag. 

 162 — 165). 



■-) 1 .Magazin f. Naturvid" (årg. 1 bd. 2, pag. 71) Kristiania 1823. 



3) I „Nyt Mag. f Naturvid." 1864, 1877, 1880, 1894, og i .Kristiania Videnskapssdskaps Forh." 1868, 1872, 

 1905 samt i „Proc. Zool. Soc. London" 1886. 



■*) Konfer. „Svenska Jågareforbundets Tidssk." 1902 pag. 79 og 1904 pag. 47. - Konter, også ibid 1873 og 

 1897 (begge med farvepl.). 



') På planchen er data for lirype-orre og fjellrype-orre desværre ombyttet. 



'■) Sundevall beskriver den første rypeorre-hun i „0. Kgl. Vet. Akad. F5rh." for 1844 (pag 80-81), mens det 

 forste norske hun-ekspl. blev beskrevet av Collett i 1877. 



•) I Collett; «Norges Fugle" ved Ørjan Olsen nevnes også et 4de ekspl., en hun fra Namdalen i 1907. Hr. 

 Olsens „diagnose" turde dog også i dette tilfelle trenge revisjon; han anfører således bl. annet (pag. 161) at hale- 

 fjærenes antall bare er 16. 



