262 



Society i London 1876 fremviste') han således det første kjente ekspl. 

 med følgende forklaring: „I can only surmise that the present hybrid 

 has been the result of a Hazel-Cock which had failed in finding a mate, 

 having paired with some Grey-Hen meet with during his solitary wanderings". 



Dette ekspl., som tilhørte Mr. John Fowlers samling, var innkjøpt i en 

 viltforretning i London 6 mars samme år og blev her opgitt å stamme 

 fra Norge-). Senere (i 1887) blev det utførligere beskrevet som Tetrao 

 tetrix bonasia og avbildet av dr. A. B. Meyer i hans arbeide „Unser Auer- 

 Rackel und Birkwild und seine Abarten" (pag. 91 planch. XVI), hvor dr. 

 Meyer samtidig også omtaler et ekspl. fra Salzburg i Østerrige. Imidlertid 

 var to russiske ekspl. fra omegnen av Retrograd allerede i 1884 beskrevet 

 av Bogdanowf under signaturen Tetrao bonasiotetrix (i „Consp. Av. Ross" 

 I pag. 86), og under denne signatur beskriver") og avbilder også Gustav 

 Kolthoff en han, skutt ved Habo i Vester-Gøtland i Sverige 7 november 

 1890. Ellers er ekspl. også beskrevet og avbildet') under synonymet 

 Tetrao tetrix ■ Bonasa betulina (Pleske 1887). 



Foruten det av Dresser først påviste han-ekspl., som antagelig er skutt 

 i Norge i februar 1876, er senere yderligere 2 hanner påtruffet hos os, 

 og begge i Rånen i Nordland fylke, henholdsvis 13 januar 1903 og 30 

 oktober 1906. Den første av disse er beskrevet av Collett som Tetrastes 

 bonasia Lyrurus tetrix (i „Kristiania Videnskapsselskaps Forh." 1905 

 nr. 11), og den annen som Bonasa bonasia Lyrurus tetrix" (i Schaan- 

 nings: „Norges Fuglefauna", Kristiania 1916); endelig) opføres den også 

 som „Tetrastes bonasia ■. Tetrao tetrix" (i Collett: „Norges Fugle" ved 

 Ørjan Olsen 1921). 



Mens Dresser og Collett med flere betrakter Jerpe-Orren som et resultat 

 av orr-hønens parring med jerpe-hannen, fremholder Kolthoff med god 

 grunn den motsatte anskuelse. Det rimeligste er vel imidlertid at begge 

 tilfelle kan inntreffe, og herfor taler også fakta, idet der foreligger to helt 

 forskjellige typer. Det av Meyer først avbildede norske ekspl. er således 

 meget mørkere og større enn Kolthoffs svenske ekspl., som også er be- 

 tydelig mindre enn de to øvrige norske hanner; (ifølge Kolthoff hadde 

 det svenske ekspl. en vingelengde = 205 mm., mens vingelengden hos 

 de 3 kjente norske hanner tr henholdsvis 221, 216 og 214 mm.). Med hensyn 

 til utseende henvises forøvrig til farvepl. 11 nr. 4, hvor den norske han 

 fra Rånen 13 januar 1903 er avbildet. Ifølge Collett hadde denne en 

 totallengde = 495 mm. og en vingelengde = 216 mm., mens halens mittre 



') H. E. Dresser: „Remarks on a Hybrid between the Black Giouse and the Hazel Grouse i ..Proc. Zool. 

 Soc. London" (1876 pag. 345). 



-) Det er formodentlig denne opgift, som er foranledningen til en av prosektor O. Berners urigtige historier i 

 ..Norsk Jæger- og Fiskerforenings Tidsskrift" 1921 pag. 170, hvor der ianledning vore jcrpe-orrer fortælles; „den ene 

 er av prof Collett utlånt til Dresser og av denne beskrevet i Proc. Zool. Soc. London". 



'I I „K. Vet. Akad. Bihjing" 1891. Bd. 23, IV nr. 6. 



•>) I „Mem. Ac. Petersb. (7) XXXV nr. 5 p. 1, pl. figur 1 (1887). 



») Såvel hos E. Hartert (1922) som i ..Catalogue of birds" citeres også som synonym „Tctrao bonasides" 

 Nilsson 1824 ; men dette er sikkert en misforståelse. 



