268 



Gøteborg-ekspl. er ytterste par styrfjær dog ubetydelig forlenget (ca. 10 

 mm. fremom de nærmeste, men av samme lengde (ca. 210 mm.) som det 

 midterste par). Prager-eksemplaret, som er skutt i Sobotka i Nord-Bohmen, 

 er omtrent av samme størrelse som Gøteborg-ekspl., idet vingens lengde 

 hos disse utgjør henholdsvis 325 og 335 mm., mens Lusanne-eksemplaret 

 er betydelig større med en vingelengde = 360 mm. Nebb og vinger 

 som hos tiuren. 



5. Grouse-Orren. Lagopus scoticus X Lyrurus tetrix (Collett 1877) er 

 hittil ikke påtruffet hos os, men ikke destomindre dog først beskrevet av 

 professor Collett'), som hadde anledning til å undersøke et eksemplar i 

 den engelske ornitholog Dressers privatsamling i London våren 1877. 

 Dette var en han, skutt i Skotland 12 sept. 1876; av mr. Dresser erholdt 

 Collett samtidig yderligere oplysninger om mindst 4 andre ekspl. Collett 

 utleder videre dens oprinnelse fra parring mellem orrhøne og grouse-stegg, 

 og foreslår under denne forutsetning betegnelsen „Lagopus-tetrici-scoticus' , 

 for den nye hybrid. Senere er adskillige ekspl. påvist i Skotland samt 

 et enkelt også i Sverige, hvortil et større antall grouse blev innført-) under 

 årene 1861 og 1862 (av brødrene Dickson) og utsatt i lyngtraktene mellem 

 våndene Aspen og Delesjøn øst for Gøteborg, hvor stammen i hvert fall 

 ennu i 1880-årene fremdeles var stasjonær. Ellers er grousen nu helt 

 akklimatisert såvel i Vester-Gøtland som Nord-Halland. 



Den svenske hybrid, som også var en han, blev torvført i Gøteborg 

 15 des. 1877 og er utførlig beskrevet (i „Ofversikt af Kgl. Vet. Akad. 

 Forh." 1880, nr. 7) av A. W. Malm, som foreslår navnet „Morip-Orre, 

 Lagopotetrix Dicksonii" . Samtidig uttaler Malm også, at orrhanen i dette 

 tilfelle må tillegges farsskapet og grousehønen morsskapet. I praktutgaven 

 „Nordens Fåglar", hvor det svenske eksemplar også er avbildet, synes 

 dog professor Jågerskiold å tiltre Colletts teori med oprinnelsen orrhøne 

 > grouse-stegg. Senere er lignende hybrider også beskrevet (og avbildet! 

 under synonymene „Tetrao tetrix scoticus" (Meyer 1887) og „Black game 

 X grouse" (Millais 1892). 



6. Fasan-Orren, Li/rwrus fe/;/.v ■ P/jfls/a/jws co/c/u'c(is, er påvist i 2 former: 



a. Ædelfasan X orrhøne, Phasianus colchicus X Lyrurus tetrix (Sabine 

 1834).') 



b. Orrhane X (bastard av ædelfasan X ringfasan), Lyrurus tetrix J 

 X (Phasianus colchicus X Phasianus torquatus) ? (Meyer 1887). 



1 1 R. Collett i „Nyt Mag. f. Naturvid." Bd. 23, noten pa?. 162. Kristiania 1877. 



-) Også til Norge er ^ousen, Lagopus scoticus (Latham 1787) forsoksvis innfort, men så vidt vites uten andre 

 resultater enn 2 påviste hybrider med Li;Rypen; et (han-ekspl. fra Vasbygden, Agdenes i Trondelag 15 januar 1917 (i 

 Trondhjem museum) og et hun-ekspl. fra Amlid, Sirdal i Agder 8 febr. 1921 li Stavanger museum). Ellers blev det forste 

 grouse-par utsatt allerede hosten 1876 paa Odderoen ved Kristiansand S., men uten resultat. Ved Stavanger er egg 

 oftere forsokt innfort og utruget under hons, og våren 1878 blev et kull grouse-egg endog lagt i et lirype-rede på 

 Øvre-Jæren, og 4 kyllinger blev utklekket. I mai 1879 blev 16 ekspl. innfort fra England og utsatt omkring Stav- 

 anger, og enkelte av disse blev iakttatt ennu påfolgendc vinter blandt rypeflokkene på Øvre-Jæren (Collett 1881). 

 Fra de senere år kjenner jeg blott til en import på 2 hanner og 1 hun, som blev utsluppet på Haugesund-halvoen 

 i mai 1919, samt 3 par som blev utsatt sammesteds i okt. 1920. Derimot foreligger en meddelelse (fra H. Fjeldberg 

 i brev) om utlegning av grouse-egg i rypereder i Trøndelag ennu i 1890-årene. 



