10 CHERNÉL ISTVÁN 



Hesse, Herman OiTÓ-ban hamarosan oly utódja támadt, ki a felismert 

 helyes irányban nyomban folytatta a kezdet kezdetén elakadt munkát és 

 törhetetlen akaraterejével, megingathatatlan vaskövetkezetességével, láng- 

 eszének merész lüktetésével és megőrölhetetlen munkabírásával nemcsak 

 alapjait rakta le a Petényi szemei előtt kirajzolódó épületnek, hanem 

 azt fényesen be is tetőzte. Nem tartozik ide, hogy újból hangsúlyozzam, 

 apróra részletezzem : mit köszön a magyar madártan Herman OTTÓ-nak 

 s mit cselekedett ő kivált intézetünk érdekében. Nagyon jól tudjuk 

 elévülhetetlen sokféle érdemeit ; de életének maradandó alkotásai között 

 mégis a legbeszélőbb tanúságot tükrözteti az a műhely, hol eleven szel- 

 leme az utolsó évtizedekben hatott és sugárzott: intézetünk igazgatói 

 szobája és levéltára. Az intézet, e nagy alkotása, egyesítette a magyar 

 madártan munkásait, egybeolvasztotta a szakunk terén felpezsdülő min- 

 den tevékenységet és kiröpítette szerte a világba, minden földrészre az 

 «Aquila» testes köteteit immár huszonháromszor. E kötetekben van letéve 

 az intézet programmja, szabatosan bennük vannak megjelölve és rögzítve 

 az intézet céljai, az eszközök, amikkel azokat elérni törekszik s egyben 

 ezek a kötetek és a mellettük időként kiadott önálló, nagyobb művek 

 tesznek tanúságot az elért eredményekről is. 



Hogy az intézet Herman Ott(') vezetésével emberül megállotta 

 helyét és a magyar madártan fejlődése valóban számottevő volt az ő 

 irányításával, azt sokszorosan elismerte a külföld, elismerték szakunk 

 legelőkelőbb képviselői. Kivált a vonulás megfigyelése és a megfigyelés 

 anyagának feldolgozása, majd a gazdasági madártan és madárvédelem 

 ügyében végzett, sok tekintetben úttörő munkássága intézetünknek talált 

 oly egyhangúan dicsérő méltatásra, hogy ezt a köteles szerénység mel- 

 lett is, megnyugvásunkra ismételhetjük. Froggatt Walter: «A madár- 

 védelem Ausztráliában» c. közleményében (Agricultural Gazette of New 

 South Wales 1Q09., májusi füzet) kiemelve megjegyzi: «Az egész vilá- 

 gon ma még csak két ország van, mely tökéletesen helyes irányban fej- 

 lesztette az állat- és madárvédelmet, tudniillik a két nagy földmívelő 

 állam: Eszakamerika Egyesült-Államai és Magyarország», 



Ismeretes, hogy intézetünk az 1891. évben Budapesten tartott má- 

 sodik nemzetközi madártani kongresszus méhében fogant s oly célzattal 

 született, hogy a madárvonulás megfigyelésének — mint különböző 

 zónákon folyó, tehát nemzetközi hálózat munkálkodását követelő tüne- 

 ménynek — megoldására fordítsa figyelmét s hazánk területén szervezve 

 a megfigyelők hálózatát, az évenként begyülemlő adatokat ne csak gyűjtse, 

 hanem módszeresen föl is dolgozza. Munkarendjének e sarokpontja mel- 

 lett azonban intézetünk mellesleg a tudományos madártan egyéb kér- 

 déseivel is foglalkozott s csakhamar tervbe vette Magyarország ornitho- 

 grafiáját és ezzel egyidőben a gazdasági madártan s vele karöltve a 



