Uj korszak hajnalán. 



A világrengés, mely immár harmadik éve rázza Európa társadal- 

 mának minden rétegét és minden intézményét, szinte csak a rombolás 

 és öldöklés terén mutat soha nem képzelt, szédületes fejlődést, ellenben 

 elszikkasztotta jórészben mindazokat a forrásokat és patakokat, amik az 

 emberi érzelem és szellem egészséges megnyilvánulása nyomán fakadó 

 igazi művelődés nemes folyamának táplálói. 



Ki gondolhat ma arra, hogy kövesse ama tanulságokat, melyeket 

 emberi voltunk átérzése elénk szab? Ki követhet ma magasságokba 

 emelő eszményeket, melyek megtermékenyítik a haladás ama mezőit, 

 amiken a kultúra és civilizáció vetése hullámzik, az élet megszépítésé- 

 nek, tökéletesedésének és boldogságának mosolygó termését Ígérve? Ki 

 merészel minderre gondolni, mikor ezernyi kilométeres harcvonalakon a 

 fegyverek milliói durrognak, összevegyülve megszámlálhatatlan gépfegy- 

 ver kattogásával és ágyúk, aknavetők bömbölésével, repülőgépek, Zep- 

 pelinek bombáinak robbanásával, lángszórók és fojtógázok pokoli ára- 

 datával ? 



A tudomány mind borzasztóbb robbanóanyagok, mind gyilkolóbb, 

 rombolóbb hadigépek feltalálásán és alkalmazásán fáradozik, a humaniz- 

 mus áldásos rezdületei pedig a vértengernek csak azokon a szigetein 

 éreztetik hatásukat, ahol a fékevesztett őrjöngés ököljogának példátlan 

 nagyszámú áldozatai nyögnek és jajgatnak. 



E sivár viszonyok, miket egy egész világ kapzsiságából, önző telhe- 

 tetlenségéből és ádáz gyűlölködéséből reánkkényszerített védekező háború 

 okozott, ólomsúllyal nehezednek mindazokra, akik tiszta látásukat és 

 emberséges érzületüket el nem vesztették, de minden oly törekvésre és 

 intézményre is, mely a köz boldogulását, a művelődés mélyítését, a tudás 

 gyarapítását tűzte lobogójára és munkálkodott az emberiség értelmi és 

 érzelmi fejlődése érdekében. 



A borzalmasan nagy idők hatalmas hullámcsapásai közepette a 

 madártan is súlyosan érzi a világrészünkön tomboló fergeteg dúlásait. 

 Munkásai közül is sokan cserélték föl a tollat karddal és teljesítenek 

 hadiszolgálatot, nem egy sebesült meg vagy vérzett el a becsület mezején. 

 Az a nemzetközi érintkezés pedig, mely szakunk fejlődésének és gyára- 



