Madárvédelmi tanulmányok 1915— 16-bòl. 



Irta: Csörqev Titus. 



Az elmúlt két esztendő gyakorlati madárvédelmünk terén is súlyos 

 nyomokat hagyott. A fészekodúgyár egykor békés madárhajlékokat készítő 

 gépein hadiszekerek kerékag3^ait fúrják a foglyaink. Megszűntek az ellen- 

 őrző tanulmányi utazások, elmaradtak a gyümölcsészeti tanfolyamok ma- 

 dárvédelmi előadásai, megakadt tehát intézetünknek vándortanítói műkö- 

 dése is. Az országszerte létesült számos kisebb-nagyobb madárvédelmi 

 teleppel már csak levelezéssel tarthattuk fenn a kapcsolatot; ez volt az 

 egyedüli módja, hogy további kísérleteinket az ország több pontján egy- 

 idejűleg végezhessük. 



Az odugyártás megszűnése annál is érzékenyebben hatott, mert a 

 kincstári erdőkben 10 évvel ezelőtt kihelyezett műodvak ezrei ép most 

 indultak korhadásnak, tehát most kellene azokat fokozatosan kicserélni. 

 Egy részük meg az ellenséges betörésnek esett áldozatul s így egyes 

 telepeket teljesen újból kell felszerelni. Minthogy továbbá a papok, tanítók 

 és jegyzők közt sem lehetett többé propagativ célokra műodvakat s 

 etetőket kiosztani s a magántulajdonú berendezések fejlesztése is meg- 

 akadt, alapos volt az aggodalom, hogy ez az örvendetesen nekilendült, 

 úgy gazdasági, mint népnevelési szempontból oly fontos mozgalom meg- 

 áll vagy vissza is hanyatlik. 



Ezek a körülmények arra késztettek, hogy a madárvédelem legfon- 

 tosabb eszközének, a fészekodunak házilag való előállításával kísérletez- 

 zek, célszerű és bárki által könnyen készíthető mintát szerkesszek, mely- 

 lyel a hiányokat ideiglenesen pótolhatjuk. 



Ennek egyik módja az volna, hogy a Berlepsch-rendszerú fatörzs- 

 odut két hosszában egybeillő részből vájjuk ki s azután bádogszalagokkal 

 egyesítjük — úgy, amint azt az «Útmutató» 111. kiadásában leírtam. Ehhez 

 sem gép, sem különösebb ügyesség nem kell. Minthogy azonban a hozzá- 

 való anyag, a szükséges méretű és minőségű fatörzsdarab bárhol be nem 

 szerezhető, kénytelen voltam a műodu ősi típusát, a deszkából készült 

 «seregély házikót» venni alapul. 



Az ilymódon keletkezett s 1. számú ábrán látható szerkezeten csak az 

 a lényeges újítás, hogy nem a fedelén nyílik, hanem a homlokzatán, kis 



