MADÁRVÉDELMI TANULMÁNYOK 1915— 1916-BÓL 69 



A másik adat a háborúokozta változásokkal van kapcsolatban. 



Gellért József máv. főmérnök közlése szerint a harcvonal közelé- 

 ben lévő Perecseny községből a felvonuló embertömegek lármája a 

 cinegéket javarészben elűzte az etetők környékéről. 



A magevő madarak, főképpen a verebek, annál tömegesebben cso- 

 portosultak s az utakon és az elhagyott fogattáborhelyeken. Menetközben 

 a rövidebb pihenő alatt való zaboltatások, táborhelyeken a lovak etetése, 

 J<iöntött ételhulladék, a lyukas zsákokból az utón végigfolyt zab, dara 

 és később tengeri a verebek mindig nagyobb és nagyobb tömegét vonzot- 

 ták a faluba, ügy hogy már ősszel hatalmas csapatokban lepték el az élel- 

 met nyújtó területeket. Télen át a verebek közé jeles számban sármányok 

 keveredtek és együtt teleltek ki. 



A tavasz beálltával első dolguk volt a verebeknek, hogy ellepték a 

 cinegék fészekodvait s erre megindult a küzdelem. Ha a verebek költését 

 sikerült is megakadályozni az elriasztott cinegék nem jöttek többé 

 vissza. Innen van, hogy ez évben a főmérnök kertjének 10 fészekodvá- 

 ban mindössze két pár cinege költött. : . . 



A madárvédelem anyagi sikere. 



A máramarosszigeti m. kir. kincst. erdőg. belső illetménykertjei, hol 

 a téli etetők s nyilván a fészekodvak is vannak, nem szenvedtek kárt a 

 hernyórágástól, míg a külső kertek sokhelyt kopaszra vannak rágva. 



Felsőláncon, Thobiás Gyula kertjében a Porthesia chrysorrhaea L. 

 hernyója az elmúlt télen a gyümölcsfákat annyira telecsomózta, hogy 

 alig volt galy hernyófészek nélkül. Bár a hernyózást közbejött akadályok 

 miatt csak április közepén s ez okból csak nagyon tökéletlenül végez- 

 hették s az ősszel temérdek pete is maradt a fákon, a hernyó mégis 

 ritkaságszámba ment. A kertben aránylag kis területen 6 pár széncinege 

 fészkelt. A jelentés szerint: «Az Aporia craiaegí L. (galagonyapillangó) 

 hernyójából is nagyon sok elfogyott. A cinege az első költés fiókáit 

 ezzel etette a legbővebben, amint sikerült biztosan megállapítanom. Az 

 odu közelében elrejtőzve, távcsővel, sőt szabad szemmel is világosan fel- 

 ismertem a sötétbarna hernyót; egyszer pedig csőréből ki is ejtette előt- 

 tem s ezzel megfigyelésem helyességét igazolva láttam». 



«A pókhálós körtedarázshoz (Neurotoma flaviventris Rtz.) ellenben 

 hozzá sem nyúltak a cinegék, pedig ebből ugyancsak lett volna mit pusztítani.» 



Ez az észlelet nemhogy leszállítaná egyes rovarevő madarak értékét, 

 hanem ellenkezőleg épen a munkásságuk hathatós voltát erősíti. Azt lát- 

 juk u. i. belőle, hogy a madaraktól népes gyümölcsösben csak azok a 

 rovarfajok tudnak túlszaporodni, melyek az ott lévő madarakkal szemben 

 is részben vagy teljesen meg vannak védve — akár undorító izük által 



